Справа № 209/2493/22
Провадження № 2/209/33/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Рябухи Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське за правилами загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усунення перешкод у праві володіння, користування та розпорядження майном, шляхом витребування та вилучення майна із чужого незаконного володіння та повернення його власнику, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа, без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_2 , про повернення безпідставно набутих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

27 жовтня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усунення перешкод у праві володіння, користування та розпорядження майном, шляхом витребування та вилучення майна із чужого незаконного володіння та повернення його власнику.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 червня 2012 року вона придбала автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель 350, VIN- НОМЕР_1 , 2004 року випуску, синього кольору, який 26 червня 2012 року був зареєстрований в ВРЕР ДА1 №1 ГУМВС України в Дніпропетровській області, з видачою свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 та нових номерних знаків НОМЕР_3 . 28.10.2016 р. у нотаріуса вона видала на ім`я сина ОСОБА_4 та на ім`я ОСОБА_5 , довіреність на керування вищевказаним транспортним засобом, строком на три роки, без права зняття з обліку, без права продажу та без права переоформлення/перереєстрації. В подальшому належний їй транспортний засіб, разом з ключами від автомобіля, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та довіреністю від 28.10.2016 р., її сином ОСОБА_4 , було передано відповідачу-2 ОСОБА_3 для керування вказаним транспортним засобом. 27.01.2018 р. між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу № 1244/2018/803785 автомобіля марки «Mercedes-Benz», який рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 209/1900/19 від 11.03.2020 р. визнано недійсним. З 27.01.2018р. та по теперішній час, вказаний транспортний засіб, на підставі договору купівлі-продажу ТЗ від 27.01.2018 р. № 1244/2018/803785 зареєстровано за ОСОБА_2 з виданою свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.01.2018 р. та знаходиться фактично у подружися відповідачів, які його утримують, користуються, володіють та розпоряджаються ним. 01.07.2021 р. рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 209/1151/20 було ухвалено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання дійсним договору міни автомобіля, визнання права власності та витребування автомобіля залишити без задоволення. 21.09.2022 р. постановою Дніпровського апеляційного суду по справі № 209/1151/20 було постановлено рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі №209/1151/20 від 01.07.2021 р. залишити без змін. ОСОБА_1 є єдиним законним власником з 2012 року автомобіля, але відповідачі після оголошення рішень суду та після систематичного надіслання на їх адреси 4-х термінових вимог про повернення/витребування автомобіля, не повернули їй автомобіль Mercedes-Benz. Крім того, вона зверталась до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області із заявами (повідомленнями) про вчинене ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ознаками злочину передбаченого ч. 5 ст. 185., ч. 4 ст.190, ч. 5 ст.191, ч.2 ст.192, ч.1 ст.382 КК України, в порядку ст.214 КПК України. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд витребувати та вилучити у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та повернути на користь єдиного законного власника з 2012 р. - ОСОБА_1 автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель 350, VIN- НОМЕР_1 , 2004 року випуску, синього кольору, державний номерний знак транспортного засобу: НОМЕР_3 , ключі запалювання до вказаного автомобіля та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.01.2018 р., видане на ім`я ОСОБА_2 , усунувши перешкоди у здійсненні власнику ОСОБА_1 права володіння, права користування та права розпорядженням своїм майном; згідно до ст. 267 ЦП К України встановити порядок виконання рішення суду, зазначивши, що рішення суду, після набрання рішенням суду законної сили, є підставою для примусового вилучення у відповідача-1 - ОСОБА_2 , у відповідача-2 - ОСОБА_3 автомобілю марки «Mercedes-Benz», модель 350, VIN- НОМЕР_1 , 2004 року випуску, синього кольору, державний номерний знак транспортного засобу: НОМЕР_3 , ключів запалювання до вказаного автомобіля та оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.01.2018р., видане на ім`я ОСОБА_2 , повернення та передачі його законному власнику позивачу - ОСОБА_1 , у разі не виконання відповідачами рішення суду у термін 10 днів (десять днів), після набрання рішення суду законної сили та стягнути сплачений позивачем судовий збір.

Одночасно з позовною заявою, ОСОБА_1 надала заяву про забезпечення позову шляхом оголошення автомобіля «Mercedes-Benz» у розшук та накладення арешту на автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля, яку ухвалою суду від 28 жовтня 2022 року повернуто заявнику.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 29 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні.

24 травня 2023 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Юрочкіна Ю.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у справі.

26 травня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Юрочкіна Ю.В. надійшла пропозиція про укладення мирової угоди.

26 травня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Юрочкіна Ю.В. надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа, без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_2 , про повернення безпідставно набутих грошових коштів. Просить суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 отримані грошові кошти за письмовою розпискою від 28 жовтня 2016 року у розмірі 15000,00 доларів США, що в еквіваленті по офіційному курсу НБУ на момент подання позову становить 548400,00 гривень та понесені позивачем судові витрати у справі за отримання правової допомоги в сумі 14500 гривень, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 5484,00 гривень, а всього на загальну суму 19984,00 гривень. На обґрунтування зустрічного позову зазначає, що згідно розписки, що була написана 28 жовтня 2016 року ОСОБА_4 , він отримав 15000 доларів США взамін автомобіля Mercedes - Benz, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , претензій не має. Письмовий договір купівлі-продажу автомобіля Мерседес, чи договір міни автомобілями між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не оформлявся, а сторони видали одна одній нотаріально посвідченні довіреності з правом розпорядження належними їм автомобілями.

Ухвалою суду від 12.06.2023 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа, без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_2 , про повернення безпідставно набутих грошових коштів.

14 серпня 2023 року від ОСОБА_1 надійшов до суду відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі.

14 серпня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла до суду заява про застосування строків позовної давності за зустрічним позовом.

Ухвалою суду від 11.09.2023 витребувано від Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області належним чином посвідчені копії документів щодо перереєстрації, купівлі-продажу, міни, зміни власника, тощо транспортного засобу Skoda Octavia А5, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_5 , за період з 28.10.2016 року по 26.05.2023 року, а також інші наявні документи відносно транспортного засобу Skoda Octavia А5, 2010 року випуску, д/н НОМЕР_5 .

Ухвалою суду від 05.01.2024 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

Заяви (клопотання) учасників справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги за первісним позовом підтримала у зустрічних позовних вимог просила відмовити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Юрочкін Ю.В. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позовні вимоги за зустрічним позов підтримали, у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 просили відмовити в повному обсязі.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін згідно вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи достатньо матеріалів про правовідносини сторін, відсутня необхідність заслуховування особистих пояснень сторін.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 23 червня 2012 року ОСОБА_1 придбала автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель 350, VIN- НОМЕР_1 , 2004 року випуску, синього кольору, який 26 червня 2012 року був зареєстрований в ВРЕР ДАІ №1 ГУМВС України в Дніпропетровській області, з виданою свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 та нових номерних знаків НОМЕР_3 , що підтверджується копією листа РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області № 31/4-123аз від 17.12.2020 року, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

28 жовтня 2016 року ОСОБА_1 надала довіреність, якою за попередньо досягнутою домовленістю уповноважила ОСОБА_3 та свого сина ОСОБА_4 (кожен діє самостійно) розпоряджатися від її імені, а також при здійсненні повноважень за цією довіреністю користуватися автомобілем Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_3 , а також надала право укладати від її імені договори цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування транспортним засобом, укладати та підписувати від її імені угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати гроші за проданий транспортний засіб. Довіреність видана з правом передоручення, з правом виїзду за кордон і дійсна до 28 жовтня 2019 року. Вказана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лещенко О. В., зареєстрована у реєстрі за № 2609.

28 жовтня 2016 року ОСОБА_3 видав довіреність, якою, за попередньо досягнутою домовленістю, уповноважив ОСОБА_1 та ОСОБА_4 управляти і розпоряджатися, обмінювати, здавати в оренду, продавати за ціною і на умовах за їх розсудом належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого Центром ДАІ 1202 09 липня 2015 року, автомобіль марки Skoda Octavia А5, номерний знак НОМЕР_5 . Вказана довіреність була видана строком на три роки, до 28 жовтня 2019 року з правом передоручення, з правом користування автомобілем за межами України.

28 жовтня 2016 року ОСОБА_4 склав розписку, в якій зазначив, що отримав 15 000 доларів США взамін автомобіля Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_3 , претензій не має.

27 січня 2018 року ОСОБА_3 , діючи на підставі виданої 28 жовтня 2016 року довіреності, уклав від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу транспортного засобу № 1244/2018/803785, згідно з яким продав своїй дружині ОСОБА_2 за 313 595 грн автомобіль Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 .

02 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Лещенко О. В. із заявою про скасування довіреності від 28 жовтня 2016 року.

11 березня 2020 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 209/1900/19 було визнано недійсним договір купівлі-продажу № 1244/2018/803785 від 27 січня 2018 року автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель 350, VІN- НОМЕР_1 , 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , колір синій, що був укладений ОСОБА_3 від імені продавці ОСОБА_1 , на підставі виданої нею довіреності від 28 жовтня 2016 року, та покупцем ОСОБА_2 . Рішення набрало законної сили - 13.10.2020 року.

13 жовтня 2020 року постановою Дніпровського апеляційного суду у справі №209/1900/19 було постановлено рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 209/1900/19 від 11 березня 2020 року залишено без змін.

10 березня 2021 року постановою Верховного Суду по справі № 209/1900/19 було постановлено рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року залишено без змін.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 липня 2021 року у справі № 209/1151/20 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання дійсним договору міни автомобіля, визнання права власності та витребування автомобіля було залишено без задоволення.

21 вересня 2022 року постановою Дніпровського апеляційного суду залишено без змін рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 209/1151/20 від 01 липня 2021 року.

14 жовтня 2020 року ОСОБА_1 зверталась до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області із заявою (повідомленням) про вчинене ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ознаками злочину передбаченого ч. 5 ст. 185., ч. 4 ст.190, ч. 5 ст.191, ч.2 ст.192, ч.1 ст.382 КК України, в порядку ст.214 КПК України, що підтверджується копіями заяви, витягом з ЄРДР № 0001908 від 15.10.2020 року та ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 932/11916/20 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім того, ОСОБА_1 було направлено на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чотири письмові вимоги про повернення/витребування автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель 350, VІN- НОМЕР_1 , 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , але ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в добровільному порядку не повернули їй автомобіль Mercedes-Benz до теперішнього часу.

Згідно листа РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області від 17.12.2020 р. № 31/4-123, з 27.01.2018 р. автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель 350, VІN- НОМЕР_1 , 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 на підставі договору купівлі-продажу ТЗ від 27.01.2018 № 1244/2018/803785 зареєстровано за ОСОБА_2 , з видачею свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 ,.

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Вирішуючи позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 про витребування та вилучення у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та повернення на користь єдиного законного власника з 2012 р. - ОСОБА_1 автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель 350, VIN- НОМЕР_1 , 2004 року випуску, синього кольору, державний номерний знак транспортного засобу: НОМЕР_3 , ключі запалювання до вказаного автомобіля та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.01.2018 р., видане на ім`я ОСОБА_2 , усунувши перешкоди у здійсненні власнику ОСОБА_1 права володіння, права користування та права розпорядженням своїм майном, суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 ЦК України).

Власник має право вимагати повернення майна, яке передане ним представникові за довіреністю у законне володіння, у разі скасування довіреності і з дотриманням порядку негайного повідомлення про це своїх представників.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст.244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Тобто, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Згідно з ч. 2 ст. 244 ЦК України особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність.

При зверненні до суду із первісним позовом ОСОБА_1 зазначила підставою такого звернення ст. 387 ЦК України, відповідно до якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Тобто даною нормою передбачено право власника майна на його витребування із чужого незаконного володіння як спосіб цивільно-правового захисту права власності.

Власник майна повинен довести, а суд встановити факти, які не тільки доводять право власності позивача на майно, а і його право на витребування цього майна: вибуття майна з володіння позивача і знаходження його у відповідача, незаконність володіння відповідачем майном позивача, відсутність між позивачем і відповідачем зобов`язально - правових відносин щодо спірного майна.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не набули право власності на автомобіль марки «Mercedes Benz», модель 350, VIN - НОМЕР_1 , 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , колір синій, оскільки довіреність від 28 жовтня 2016 року була скасована 02 квітня 2018 року ОСОБА_1 , а преюдиційним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року по справі № 209/1900/19 було визнано недійсним договір купівлі-продажу № 1244/2018/803785 від 27 січня 2018 року автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель 350, VІN- НОМЕР_1 , 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , колір синій, що був укладений ОСОБА_3 від імені продавці ОСОБА_1 , на підставі виданої нею довіреності від 28 жовтня 2016 року, та покупцем ОСОБА_2 .

Судом відхиляються доводи представника відповідача за первісним позовом стосовно виникнення між сторонами договірних правовідносин, а саме виникнення непоіменованого договору, на виконання якого ОСОБА_3 згідно розписки від 28.10.2016 року було передано сину позивачки ОСОБА_4 в присутності власника ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 15000,00 дол.США за купівлю спірного автомобіля, оскільки преюдиційним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 липня 2021 року по справі № 209/1151/20 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання дійсним договору міни автомобіля, визнання права власності та витребування автомобіля, зокрема у задоволенні вимог про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля MERCEDES - BENZ, модель: 350 (SL) VIN: НОМЕР_1 2004 р.в., держ.реєстр.номер НОМЕР_3 від 28.10.2016 р., укладеного між продавцем ОСОБА_1 та покупцем ОСОБА_3 . Судом встановлено, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. На підставі виданої довіреності у ОСОБА_3 виникли права і обов`язки, що випливали саме із змісту Довіреності, а саме: управляти та розпоряджатися спірним автомобілем, бути представником в відповідних органах з усіх питань, пов`язаних з експлуатацією, користуванням та відчуженням транспортного засобу, в тому числі при необхідності зняти ТЗ з обліку чи поставити на облік, а не придбання спірного автомобіля, оскільки за договором на представництво сторона, якій передано майно, права власності на нього не набуває, а лише діє від імені власника цього майна.

Суд приходить до висновку, що ефективним способом захисту прав позивача за первісним позовом є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом його повернення, оскільки позивачем за первісним позовом не доведено та судом не встановлено заволодіння відповідачами спірним автомобілем у незаконний спосіб, тому вимоги позивача про витребування та вилучення спірного автомобіля не ґрунтуються на вимогах закону. Таким чином, вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням результатів вирішення судом первісного позову ОСОБА_1 , вимоги позивача за первісним позовом про встановлення порядку виконання рішення суду на підставі ст.267 ЦПК України, суд вважає такими, що не ґрунтуються на законі з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Забезпечення виконання рішення здійснюється в порядку забезпечення позову. Забезпечення виконання рішення скасовується після повного виконання відповідачем рішення суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.10.2022 року у справі № 209/2493/22, провадження № 2-з/209/60/22б було повернуто заявнику заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усунення перешкод у праві володіння, користування та розпорядження майном, шляхом витребування та вилучення майна із чужого незаконного володіння та повернення його власнику, оскільки надана суду заява про забезпечення позову не відповідала вимогам ст. 151 ЦПК України. Роз`яснено заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про забезпечення позову, після усунення умов, що стали підставою для її повернення. Повторно із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до суду не зверталася.

Таким чином, відсутні підстави для встановлення порядку виконання рішення суду на підставі ст.267 ЦПК України.

Вирішуючи позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа, без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_2 , про повернення безпідставно набутих грошових коштів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин першої та другої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

При зверненні до суду із зустрічним позовом ОСОБА_3 зазначив підставою такого звернення ст.1212 ЦК України, а також ст. 216 ЦК України, відповідно до якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

З матеріалів справи вбачається, що преюдиційним рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.03.2020 року по цивільній справі № 209/1900/19 встановлено, що видавши 28 жовтня 2016 року нотаріально посвідчену довіреність Чисниці З.П., строком дії до 28 жовтня 2019 року, передавши йому автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель 350, VIN- НОМЕР_1 , 2004 року випуску, синього кольору, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 дозволила ОСОБА_3 не тільки користуватися автомобілем протягом строку дії довіреності, а також дозволила розпоряджатися належним їй автомобілем Мерседес від її імені, шляхом укладення договорів цивільно-правового характеру, в тому числі договору купівлі-продажу, та отримати грошові кошти за проданий автомобіль. Крім того, цим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4 дійсно мали намір продати автомобіль Мерседес за оголошеною ціною 18500 доларів США, у зв`язку з чим розмістили оголошення про продаж автомобіля. 28 жовтня 2016 року ОСОБА_4 склав розписку, в якій зазначив, що отримав 15 000 доларів США взамін автомобіля Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_3 , претензій не має. 02 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Лещенко О. В. із заявою про скасування довіреності від 28 жовтня 2016 року, строком дії до 28 жовтня 2019 року.

Судом встановлено, що з незалежних від відповідача ОСОБА_3 договір купівлі-продажу спірного автомобіля між сторонами не було укладено, передані 28.10.2016 ОСОБА_4 грошові кошти в рахунок оплати спірного автомобіля сумі 15000,00 дол.США не повернуті ОСОБА_3 , судом у цій справі вирішені позовні вимоги про повернення спірного автомобіля ОСОБА_1 , тому суд вважає позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 отриманих ним грошових коштів за письмовою розпискою від 28 жовтня 2016 року у розмірі 15000,00 доларів США такими, що підлягають задоволенню.

Беручи до уваги заяви відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про застосування позовної давності по справі № 209/2493/22 за зустрічним позовом, в якій вони вказують на те, що з 28.10.2016 р. по день подання зустрічного позову - 26.05.2023 минуло шість років шість місяців та чотири тижні (2401 днів), що перевищує три річний (1095 днів) загальний строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, що є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову, суд робить висновок про відсутність підстав для застосування до зазначених позовних вимог строку позовної давності. Так, правовідносини сторін передбачали можливість укладення договору купівлі-продажу спірного автомобіля протягом строку дії довіреності від 28.10.2016 р., тобто до 28.10.2019, проте 02.04.2018 ОСОБА_1 скасувала видану нею ОСОБА_3 довіреність на право розпорядження спірним автомобілем, про що не повідомила довірену особу. З огляду на норми ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно ч.ч.2,3 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається пред`явленням особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами вирішувався під час розгляду цивільної справи № 209/1900/19 (рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.03.2020 р. за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області, про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину), а також цивільної справи №209/1151/20 (рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.07.2021 р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання дійсним договору міни автомобіля, визнання права власності та витребування автомобіля).

З огляду на встановлені судом обставини справи, перебіг строку позовної давності розпочався з 29.10.2019 та спливає 29.10.2022, проте відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (CОVID-19), строки визначені ст.ст.257, 258,362, 559,681,728, 786, 1293 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину, який відповідними постановами Кабінету Міністрів України було встановлено та діяв у період з 12.03.2020 до 30.06.2023. Крім того, згідно п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Тому підстави застосування позовної давності до зустрічного позову ОСОБА_3 судом не встановлено. При цьому, у випадку недоведеності позову суд відмовляє у його задоволенні саме з цих підстав, а не застосовує наслідки пропуску позовної давності.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи результат вирішення первісного позову, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 4395 гривень 00 копійок, а саме по 2197 грн. 50 коп. з кожного.

Враховуючи результат вирішення зустрічного позову, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 5484 гривень 00 копійок.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усунення перешкод у праві володіння, користування та розпорядження майном, шляхом витребування та вилучення майна із чужого незаконного володіння та повернення його власнику, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа, без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих грошових коштів не є малозначною справою та розглядалась в загальному позовному провадженні, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку. На підтвердження понесених витрат у справі до суду надано копію договору № 08/05/23 про надання правової допомоги від 08 травня 2023 року укладеного між ОСОБА_3 та адвокатом Юрочкіним Ю.В., додатку № 1 (додаткова угода) до договору від 08 травня 2023 року з розрахунком вартості послуг на суму 14500,00 грн., попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат і витрат на правову допомогу, рахунок-фактуру на оплату наданих послуг за договором на суму 14500,00 грн., розрахункову квитанцію серії КДАВ № 080186 від 08.05.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_3 поніс судові витрати на правничу допомогу в сумі 14500,00 грн., акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 25 травня 2023 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_3 адвокатом Юрочкіним Ю.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Юрочкіним Ю.В.

Виходячи з вищевикладеного, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути витрати у справі за отримання правової допомоги в сумі 14500,00 грн.

Керуючись ст. ст.2,10, 12, 258, 259,263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), про усунення перешкод у праві володіння, користування та розпорядження майном, шляхом витребування та вилучення майна із чужого незаконного володіння та повернення його власнику, - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні автомобілем марки «Mercedes-Benz», модель 350, VIN- НОМЕР_1 , 2004 року випуску, синього кольору, державний номерний знак транспортного засобу « НОМЕР_3 », та зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель 350, VIN- НОМЕР_1 , 2004 року випуску, синього кольору, державний номерний знак транспортного засобу « НОМЕР_3 », ключі запалювання до вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.01.2018, видане на ім`я ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4395 (чотири тисячі триста дев`яносто п`ять) гривень, а саме по 2197 грн. 50 коп. з кожного.

В задоволенні іншої частини позовних вимог первісного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа, без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_2 , про повернення безпідставно набутих грошових коштів - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , отримані грошові кошти за письмовою розпискою від 28 жовтня 2016 року у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені позивачем судові витрати у справі за отримання правової допомоги в сумі 14500 гривень, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 5484 гривень, а всього на загальну суму 19 984 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту судового рішення 12 липня 2024 року.

Суддя Т.О. Решетник