Справа №165/259/22
Провадження 6/165/30/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Король І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську подання Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про привід боржника ОСОБА_1 ,-

встановив:

Головний державний Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войтович С. звернулась до суду з поданням про привід боржника ОСОБА_1 .

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №71799955 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6803,36 грн. завданої матеріальної шкоди, та 13000 грн. моральної шкоди, всього 19803,36 грн. 11.05.2023 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Державним виконавцем 08.06.2023 винесено постанову про арешт майна та коштів боржника. Згідно відповіді МВС у власності ОСОБА_1 є транспортний засіб, УПФ надало інформацію про перебування останнього на обліку Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління ПФУ та отримання пенсії. 23.08.2023 боржник звернувся із заявою про зняття арешту з рахунку, на який надходять пенсійні виплати, мотивуючи тим, що борг він сплачуватиме самостійно, від зобов`язань не ухилятиметься. В той же день головним державним виконавцем знято арешт з коштів ОСОБА_1 , проте в подальшому він проплат самостійно не здійснював. Державним виконавцем було виставлено платіжні вимоги на рахунки фінансових установ, кошти боржника на яких наявні, в результаті чого на депозитний рахунок ВДВС надійшла частина коштів. Залишок заборгованості ОСОБА_1 станом на 29.01.2024 складає 5 843,86 грн.

На адресу боржника було направлено виклики, яким зобов`язано боржника з`явитись до виконавця та надати пояснення з приводу ухилення від виконання рішення суду та надання відомостей, щодо місця знаходження майна, на яке необхідно звернути стягнення згідно з виконавчим документом. Боржник до Відділу не з`явився, телефонні дзвінки ігнорує. У зв`язку з викладеним державний виконавець просить винести ухвалу про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

В судове засідання державний виконавець Войтович С. не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, подання підтримує, просить його задоволити з підстав, наведених у ньому.

Суд ухвалив розгляд справи проводити у відсутності державного виконавця, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду подання.

Дослідивши подання державного виконавця про привід боржника, перевіривши обставини доказами, на які посилається державний виконавець, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Закон України «Про виконавче провадження» передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням про примусовий привід боржника. Таке подання державного виконавця погоджується з начальником відділу державної виконавчої служби, в якому зазначаються прізвище, ім`я та по батькові боржника, його місце проживання або/та роботи, місцезнаходження органу державної виконавчої служби і час, на який необхідно здійснити привід боржника.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Так, судом встановлено, що у провадженні Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №71799955 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6803,36 грн. завданої матеріальної шкоди, та 13000 грн. моральної шкоди, всього 19803,36 грн. (а.с.154).

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний своєчасно з`являтися на вимогу виконавця, надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі . іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою, третьою вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 14 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

За приписами частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Майнові відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників, що означає здатність нести юридичну відповідальність за рахунок власного майна.

Звертаючись до суду із поданням про привід боржника, виконавець обґрунтував звернення до суду з поданням тим, що у порядку примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем проводяться заходи щодо забезпечення виконання рішення суду, проте за вищевказаного вбачається, що суду не надано доказів, які б підвереджували фактичне їх вчинення.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде встановлено протилежне. Наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб`єкта подання про привід боржника як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання .

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Як вбачається із змісту подання державного виконавця, станом на час звернення до суду на депозитний рахунок Володимирського відділу ДВС надійшли кошти, згідно платіжних інструкцій, а саме: 06.09.2023 - 72,58 грн, 21.09.2023-1939,46 грн., 08.11.2023-12.35 грн., 21.11.2023-14067,66 грн., 29.12.2023 - 0,52 грн., 25.12.2023 - 17.27 грн. Залишок заборгованості станом на 29.01.2024 по виконавчому провадженні, яке відкрито 11.05.2023, становить 5843,86 грн.

При цьому, суду не надано доказів того, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язання, не надано доказів того, що він вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

Твердження державного виконавця про те, що боржник ОСОБА_1 не з`явився на виклики державного виконавця, є безпідставними, оскільки суду в повному обсязі не надано доказів, а саме підтверджень щодо отримання безпосередньо останнім такого виклику, а додано лише фіскальні чеки АТ "Укрпошта" про відправку боржнику викликів державного виконавця, а тому висновок про умисні дії боржника щодо уникнення виконання судового рішення є передчасним, з огляду на надані суду письмові докази.

Крім того, подання про примусовий привід не містить дати і часу, на який необхідно здійснити привід боржника, що є обов`язковим.

Враховуючи викладене, суд вважає недоведеним ухилення від виконання боржником своїх зобов`язань, які покладені на нього рішенням суду, тому відмовляє у задоволенні подання про привід боржника ОСОБА_1 .

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 438 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні подання Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про привід боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий підпис О.Р.Ференс-Піжук