19.11.2024 Провадження по справі № 2/940/453/24
Справа № 940/961/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 листопада 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

за участю секретаря: Козуб І.С.

з участю адвоката: Неживка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, посилаючись на те, що ОСОБА_3 є його донькою та навчається у Вищому професійному училищі № 42 м. Погребище, термін закінчення навчання 30 березня 2025 року, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько, добровільно матеріальної допомоги на її утримання під час навчання не надає.

Відповідачем ОСОБА_2 до суду надано відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги визнає частково в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/8 частини з усіх видів його доходу на строк до 20.03.2025 року, посилаючись на те, що на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацездатний батько ОСОБА_5 , який є інвалідом третьої групи, а також на погіршення свого стану здоров`я у зв`язку з пораненням.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Суду пояснила, що донька ОСОБА_3 навчається у Вищому професійному училищі № 42 м. Погребище на безоплатній основі та безкоштовно проживає в наданому навчальним закладом гуртожитку.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Неживок І.В. позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/8 частини з усіх видів його доходу, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачкою та навчається у Вищому професійному училищі № 42 м. Погребище, термін закінчення навчання 30 березня 2025 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.08.2006 року (а.с. 7), копіями витягів з Реєстру територіальної громади, виданих виконавчим комітетом Тетіївської міської ради 15.08.2024 року (а.с. 19, 23) та довідкою Вищого професійному училищі № 42 м. Погребище № 133 від 29.05.2024 року (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Вказана норма закону розповсюджує обов?язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв?язку з цим матеріальної допомоги. Обов?язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов?язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв?язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто самі батьки мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Зазначене кореспондується із положеннями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ст. 200 Сімейного кодексу України), зокрема, відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, позивачка, підтверджуючи це доказами, вказує, що донька ОСОБА_6 досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, що є логічним. Проте доказів того, що вона потребує матеріальної допомоги саме в такому розмірі та доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти в такому розмірі суду не надала.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні відповідач позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини з усіх видів його доходу щомісячно визнав, а отже і визнав той факт, що ОСОБА_3 в зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги та свою можливість утримувати доньку на період навчання.

Визначаючи розмір аліментів, які мають бути стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на період її навчання, суд враховує стан здоров`я платника аліментів, а саме те, що його стан здоров`я погіршився в зв`язку пораненням, що підтверджується медичною документацією (а.с. 44-48), наявність на його утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.01.2017 року а.с. 39) та непрацездатного батька ОСОБА_5 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 02.04.2024 року а.с. 42, копія довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 1028096 від 11.03.2019 року а.с. 43), а також те, що одержувач аліментів ОСОБА_3 є працездатною особою, навчається у Вищому професійному училищі № 42 м. Погребище на безоплатній основі та безкоштовно проживає в наданому навчальним закладом гуртожитку.

А тому з урахуванням наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання на період навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу відповідача, що буде достатнім для забезпечення останній належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи при цьому інтересів та становища як платника, так і одержувача аліментів.

За ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачка на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору.

На час ухвалення судового рішення суду не було надано доказів про звільнення відповідача від сплати судового збору, тож суд з урахування задоволення позову, стягує з нього передбачений законом розмір судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, який згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 1211,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання з усіх видів доходу відповідача в розмірі 1/6 частини, починаючи з 12 серпня 2024 року і до припинення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Рішення в частині стягнень аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення : 22 листопада 2024 року.

Суддя: Т.П.Косович