справа N 341/1352/23
провадження N 2-о/341/9/23
судді Галицького районного суду Івано-Франківської області Куценка М. О.
"19" листопада 2024 р. м. Галич
Як передбачено ст. 293 ЦПК України розгляд справ у порядку окремого провадження про визнання особи недієздатною та призначення опікуна проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.
Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" на присяжних поширюються гарантії незалежності і недоторканності суддів, установлені законом, на час виконання ними обов`язків із здійснення правосуддя.
За змістом ч. 1 ст. 35 ЦПК України, питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів. Головуючий голосує останнім.
Згідно із ч. 3 ст. 35 ЦПК України, суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.
19.11.2024 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області винесено рішення у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Бурштинської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, яким заява ОСОБА_1 задоволена в повному обсязі.
Проте, я не повністю погоджуюсь з таким рішенням з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 1 ст. 60 ЦК України).
Згідно ч. 4 ст. 62 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Стаття 296 ЦПК України передбачає, що заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.
Не дивлячись на те, що відповідно до матеріалів справи, зокрема висновку судово-психіатричної експертизи наявні правові підстави для визнання особи недієздатною та наявне подання органу опіки та піклування про призначення опікуном над недієздатною особою ОСОБА_1 , вважаю що подана заява підлягала частковому задоволенню.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Виходячи із загальних засад цивільного законодавства, вважаю, що вирішення питання про призначення заявника ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 було передчасним, оскільки подання органу опіки і піклування не належним чином мотивовано в частині: чому саме заявник повинен бути опікуном над ОСОБА_2 , зокрема враховуючи наявність іншого члена сім`ї, а саме - внучки ОСОБА_3 , щодо неможливості здійснювати опіку якою над недієздатною бабою в поданні відсутні належні обґрунтування, тому подана заява в частині призначення саме заявника опікуном не підлягала до задоволення.
Суддя Галицького районного суду
Івано-Франківської області М. О. Куценко