14.05.2024 Провадження по справі № 2-др/940/6/24
Справа № 940/1118/23
14 травня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Мандзюка С.В.
за участю секретаря судових засідань Мудрик Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Коломійця Максима Олександровича про ухвалення додаткового рішення,
Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 30 квітня 2024 року в цивільній справі № 940/1118/23 позов ОСОБА_1 до Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд про стягнення заборгованості за договором, штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат задоволено.

02.05.2024 року до суду від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Коломійця М.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат, що складаються з сплаченого судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. та витрат на правову допомогу в сумі 14400 грн. 00 коп.

У судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Коломієць М.О. не прибув, в поданій заяві просив здійснювати розгляд заяви без участі позивачки та її представника.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, судом встановлено, що під час судового засідання 30.04.2024 року до закінчення судових дебатів представник позивачкиОСОБА_1 адвокат Коломієць М.О. зробив заяву про надання ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат по сплаті судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14400 грн. 00 коп. представник позивачкиадвокат Коломієць М.О. надав копію квитанції ID: 3417-7875-3983-1831 від 18.09.2023 року, копію договору № 1-008/23 про надання правничої допомоги від 19.05.2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатсьим об`єднанням «Коломієць і Федоркін», копію додатку до договору № 1-008/23 про надання правничої допомоги від 19.05.2023 року, копію акту № 04 про надання послуг згідно договору № 1-008/23 про надання правничої допомоги від 19.05.2023 року від 01.05.2024 року.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

З огляду на викладене суд відзначає, що ЦПК передбачено наступні критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) пов`язаність витрат з розглядом справи; 2) їх дійсність; 3) необхідність; 4) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

До таких висновків в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 19.02.2020 року (справа № 755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19).

Згідно з п. п. 3-6 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, оцінюючи обґрунтованість заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Коломійця М.О., враховуючи обсяг послуг, що наданий адвокатом, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 247 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Коломійця Максима Олександровича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 940/1118/23 за позовом ОСОБА_1 до Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд про стягнення заборгованості за договором, штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд (, юридична адреса: вул. Центральна, буд. 156, м. Тетіїв, Білоцерківський район, Київська область, 09800) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. МАНДЗЮК