Справа № 635/6286/24
Провадження № 2/635/3699/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участі секретаря судового засідання Літінської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Гриценко Ольгу Вікторівну звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 20 серпня 2016 року Жовтневим районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 301.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 червня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву представника позивача адвоката Гриценко О.В. про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена, причину неявки суду не повідомила.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що справа не підсудна Харківському районному суду Харківської області із наступних підстав.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, статтею 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Матеріали справи містять довідку з місця проживання про склад сім`ї та прописки №183 від 13.11.2018 року, із якої вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та є власником цієї квартири.

Однак, відповідно інформації, отриманої Харківським районним судом Харківської області в порядку ч.8 ст.187 ЦПК України з Єдиного державного демографічного реєстру №660858, зареєстроване місце проживання відповідача по справі ОСОБА_2 АДРЕСА_2 , що територіально не відноситься до юрисдикції Харківського районного суду Харківської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивач у позові зазначає, що від шлюбу вони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає з батьком, спір про місце проживання дитини відсутній. Однак доказів проживання дитини з позивачем у матеріалах справи відсутні.

Матеріали справи мають довідку від 12/05/2015 № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, із якої вбачається, що ОСОБА_1 , який постійно проживав АДРЕСА_3 перемістився з тимчасово окупованої території до АДРЕСА_4 .

В у справі №554/7669/21 від 24 червня 2024 року Верховний суд зазначив, що реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа. Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності. Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Статтею 187 ЦПК України визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, на підставі частини 9 цієї ж статті, суд надсилає справу за підсудністю в порядку встановленому статтею 31 ЦПК України.

Відповідно до статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 32 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що розгляд справи по суті з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), потягне за собою скасування судового рішення.

Враховуючи, що зареєстроване місце проживання відповідача знаходиться на території, на яку не поширюється юрисдикція Харківського районного суду Харківської області, матеріали справи не містять доказів проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком, або доказів, що позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, те, що домовленість подружжя щодо розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них відсутня, суд вважає необхідним передати цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до Вільногріського міського суду Дніпропетровської області, до територіальної юрисдикції якого вона належить.

Керуючись ч. 2 ст. 28, п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд Вільногріського міського суду Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Суддя О.В.Назаренко