СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/662/24
ун. № 759/9829/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді П`ятничук І.В.,

при секретарі Бондаренко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про встановлення способу та порядку виконання судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПП «Ліфт Кран Сервіс» про визнання припиненими трудових відносин та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.10.2024 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про встановлення способу та порядку виконання судового рішення, якою просить встановити такий спосіб та порядок виконання судового рішення, при якому рішення Святошинського районного суду м. Києва по справі № 759/9829/24 від 15 липня 2024 року було б виконане, а саме визнано трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВПП «Ліфт Кран Сервіс» припиненими на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю з 30 квітня 2024 року.

Вказану заяву мотивовано тим, що після ухвалення судом рішення, 15 липня 2024 року Святошинським районним судом м. Києва 25 жовтня 2024 року було видано виконавчий лист по справі № 759/9829/24. Однак у виконавчому листі не визначено заходів щодо виконання рішення в частині визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «ВПП «Ліфт Кран Сервіс» на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю з 30 квітня 2024 року. Крім того, зазначив, що на даний момент рішення суду не виконане.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

З урахуванням вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про встановлення порядку виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 14.05.2024 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПП «Ліфт Кран Сервіс» про визнання припиненими трудових відносин та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яким просив визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1 з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПП «Ліфт Кран Сервіс» з 30.04.2024 року на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України; зобов`язати ТОВ «ВПП «Ліфт Кран Сервіс» нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 01.07.2022 року по 30.04.2024 року в розмірі 139692,96 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року позовні вимоги було задоволено частково, визнано трудові відносини між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВПП «Ліфт Кран Сервіс» ( , місце знаходження: м. Київ, вул. Генерала Родимцева, 15-А, кв. 4) припиненими на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю з 30 квітня 2024 року; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПП «Ліфт Кран Сервіс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПП «Ліфт Кран Сервіс» на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Відповідно до частин першої та другої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень ч.3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз норм статті 435 ЦПК України дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Отже, при вирішенні питання про встановлення нового способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення раніше встановленим способом.

Задоволення відповідної заяви є можливим лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають можливість виконання рішення.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року в справі № 693/426/17 (провадження № 61-6283св19).

В постанові Верховного Суду від 04 травня 2020 року в справі № 2-1927/11 (провадження № 61-48245св18) викладено правовий висновок, згідно якого спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. Отже, процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення суду не передбачає зміну рішення суду по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення суду. Тобто, слід розрізняти способи захисту цивільного права, передбачені статтею 16 ЦК України, та способи і порядок виконання рішення суду, що суд й здійснив.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення порядку виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 не надано жодного доказу, що наявні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

Таким чином, не вбачається обставин, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду.

Отже, вищенаведені заявником обставини, викладені в заяві, не є підставами для зміни способу та порядку виконання рішення суду у розумінні статті 435 ЦПК України.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви державного виконавця.

Керуючись ст.435 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу та порядку виконання судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПП «Ліфт Кран Сервіс» про визнання припиненими трудових відносин та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: І.В. П`ятничук