Номер провадження: 22-ц/813/6230/24
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Сєвєрової Є.С.,

перевіривши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2015 року, по справі за поданням державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про заборону боржнику ОСОБА_1 виїзду за кордон,

встановила:

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 11 листопада 2015 року подання державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було задоволено. ОСОБА_1 тимчасово обмежено виїзд за межі України без вилучення паспортного документу, до виконання зобов`язань (а.с.23).

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2015 року (а.с.31-38).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 липня 2024 року витребувано з Приморського районного суду м. Одеси матеріали цивільної справи (а.с.48).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 липня 2024 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху з підстав визнання наведених у заяві причин пропуску цього строку неповажними. Апелянту запропоновано у визначений строк звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про зазначення інших підстав поважності пропуску процесуального строку апеляційного оскарження ухвали суду. Роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали (а.с.50).

На виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 17 липня 2024 року, 19 серпня 2024 року, ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2015 року.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2015 року не може бути відкрито, за таких підстав.

Відповідно до п.13 ч.1 р.ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч.2 ст.294 ЦПК України в редакції, діючій на час винесення оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена 11 листопада 2015 року, без участі ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України. Отже, апеляційна скарга подана з пропуском строку.

Як на підставу для поновлення строку апеляційне оскарження ухвали, скаржник, посилається на те, що 07 липня 2024 року, під час ознайомлення з матеріалами справи скаржнику стало відомо що 11 листопада 2015 року нібито ним була отримана копія ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2015 року з підписом невідомої йому людини. Скаржник зазначає, що даний підпис не належить йому, що підтверджується супровідним листом (а.с.24).

Також скаржник ОСОБА_1 звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення від 21 липня 2015 року про отримання ОСОБА_1 25 липня 2015 року від Приморського ДВС рекомендованого листа за підписом, який належить невідомій людині, а не йому. Скаржник зазначає, що вищезазначені обставини свідчать про не отримування ним оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається, що 08 квітня 2024 року ОСОБА_1 отримав особисто копію ухвали суду від 11 листопада 2015 року (а.с.28).

Виходячи з вимог п.13 ч.1 р.ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України та ч.2 ст.294 ЦПК України, в редакції, діючій на час винесення ухвали, останнім днем подачі апеляційної скарги в даному випадку (перший робочий день) для ОСОБА_1 є 15 квітня 2024 року.

Згідно ч. 3 ст.124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Між тим, апеляційна скарга подана 01 липня 2024 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Одеського апеляційного суду, тобто із пропуском строку на її подачу (а.с.31).

На підставі вищевикладеного, обставини, на які посилається скаржник, не можуть вважатися поважними підставами для поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, з дня отримання копії ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2015 року, а саме 08 квітня 2024 року (а.с.28), до дня звернення з апеляційною скаргою (01 липня 2024 року) сплинуло близько трьох місяців.

Враховуючи все наведене у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання зазначених скаржником обставин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, як поважних, а тому немає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Оскільки наведені у заяві про поновлення строків обставини не надають підстав вважати пропуск строку на апеляційне оскарження таким, що відбувся з поважних причин і, як слідство, не надають підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2015 рок, слід відмовити.

Керуючись ст. 354, ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2015 року по справі за поданням державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про заборону боржнику ОСОБА_1 виїзду за кордон - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Є.С. Сєвєрова