Справа № 182/5612/23
Провадження № 2/0182/542/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.04.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

В обгрунтування вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку (літ.А), загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею 34,0 кв.м., з надвірними будівлями (спорудження № 1-3, І), розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належав спадкодавцеві на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою 15 січня 2004 року, реєстровий № 2-57; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,46 га, кадастровий номер :04:009:0663, розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія І-ДП № 122282, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією 03 березня 2003 року та житловий будинок (літ.А), загальною площею 137,3 кв.м., житловою площею 64,9 кв.м., з надвірними будівлями (підвал (літ.Б), літня кухня (літ.В), сарай (літ.Г), вбиральня (літ.Д), сарай (літ.Е), погріб (літ.Ж), теплиця (літ.З), спорудження № 1-4, І), розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 не склав заповіту, а тому вона вважає, що як дружина померлого має право на спадок, оскільки відноситься до першої черги спадкоємців за законом та, окрім неї, до спадкоємців першої черги спадкування після смерті чоловіка відноситься їхній син ОСОБА_2 - відповідач по справі. В передбачений законом 6-місячний строк з часу відкриття спадщини вони з сином звернулись з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу № 02/2022. 21 лютого 2023 року між нею та сином ОСОБА_2 було укладено Договір про поділ спадкового майна щодо спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , який було посвідчено державним нотаріусом Покровської міської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М., реєстровий № 19. Згідно умов даного договору, було домовлено та вирішено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом перейде у власність їй, а приватизована земельна ділянка, площею 2,46 га, кадастровим номером :04:009:0663, розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, перейде у власність сина спадкодавця - ОСОБА_2 . На підставі вищезазначеного договору про поділ спадкового майна, державним нотаріусом Покровської міської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М. їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 лютого 2023 року, реєстровий № 21, яким було посвідчено її право власності на житловий будинок (літ.А), загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею 34,0 кв.м., з надвірними будівлями (спорудження № 1-3, І), розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а сину ОСОБА_2 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 лютого 2023 року, реєстровий № 20, яким було посвідчено його право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,46 га, кадастровим номером :04:009:0663, розташовану на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Вони з сином мали намір, при укладенні договору про поділ спадкового майна, включити до її частки спадщини, окрім житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , й житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , але державний нотаріус Покровської міської державної нотаріальної контори Полянський Ю.М. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 лютого 2023 року відмовив їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений будинок, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Даний житловий будинок був побудований в 1987 році, а господарські будівлі (підвал (літ.Б), вбиральня (літ.Д) та погріб (літ.Ж) - в 1987 році, теплиця (літ.З) - в 1989 році, а літня кухня (літ.В), сарай (літ.Г) та сарай (літ.Е) - в 1990 році, що підтверджується Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим станом на 25 листопада 2022 року. Житловий будинок та надвірні будівлі завершені будівництвом, будинок повністю придатний для проживання, обладнаний інженерними комунікаціями опаленням, водопостачанням, каналізацією та водовідведенням, газопостачанням, електропостачанням та освітленням, що підтверджується витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 25.11.2022 року. Побудувавши житловий будинок з надвірними будівлями, ОСОБА_3 викликав БТІ, яке провело технічну інвентаризацію, виготовило технічний паспорт на житловий будинок, тож він вважав, що документи на будинок в повному порядку. Але як виявилось, правовстановлюючий документ на цей житловий будинок чоловік не отримав та його право власності на цей об`єкт нерухомого майна не було зареєстроване в БТІ. Належний чоловікові житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці, площею 0,20 га, яка виділялась йому для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується випискою з рішення Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області № 15 від 18 березня 1994 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації для виготовлення державного акту на право приватної власності». Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, можуть зареєструвати право власності на будинок, навіть, якщо його споруджено самовільно (самочинно). За наявності відповідних доказів, судами може визнаватись право власності в порядку спадкування на будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Враховуючи той факт, що житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 було побудовано в 1987 році, господарські будівлі (підвал (літ.Б), вбиральня (літ.Д) та погріб (літ.Ж) - в 1987 році, теплиця (літ.З) - в 1989 році, а літня кухня (літ.В), сарай (літ.Г) та сарай (літ.Е) - в 1990 році, що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим станом на 25 листопада 2022 року, та зважаючи, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку виділялася саме ОСОБА_3 , що підтверджується випискою з рішення Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області № 15 від 18 березня 1994 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації для виготовлення державного акту на право приватної власності», вважає, що суд має всі підстави визнати за нею право власності на вищезазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 . Тому, враховуючи вищевикладені обставини, оскільки в позасудовому порядку вона позбавлена можливості успадкувати майно, змушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок (літ.А), загальною площею 137,3 кв.м., житловою площею 64,9 кв.м., з надвірними будівлями (підвал (літ.Б), літня кухня (літ.В), сарай (літ.Г), вбиральня (літ.Д), сарай (літ.Е), погріб (літ.Ж), теплиця (літ.З), спорудження № 1-4, І), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.66).

Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, однак, своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, при цьому, 10 квітня 2024 року на адресу суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує (а.с.65).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини по поважній причині, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

При цьому, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача та батько відповідача по справі ОСОБА_3 , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4, 25). Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку (літ.А), загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею 34,0 кв.м., з надвірними будівлями (спорудження № 1-3, І), розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належав спадкодавцеві на підставі Договору купівлі - продажу, посвідченого Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою 15 січня 2004 року, реєстровий № 2-57; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,46 га, кадастровим номером :04:009:0663, розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія І-ДП № 122282, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією 03 березня 2003 року та житловий будинок (літ.А), загальною площею 137,3 кв.м., житловою площею 64,9 кв.м. з надвірними будівлями (підвал (літ.Б), літня кухня (літ.В), сарай (літ.Г), вбиральня (літ.Д), сарай (літ.Е), погріб (літ.Ж), теплиця (літ.З), спорудження № 1-4, І), розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-24). Як вбачається з матеріалів справи та, в тому числі, зі спадкової справи, яка була заведена до майна померлого, за життя ОСОБА_3 належним йому майном не розпорядився та заповіту не склав, проте, після його смерті як позивачка, так і відповідач по справі, в передбачений законом 6-місячний строк з часу відкриття спадщини, звернулись з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу № 02/2022. (а.с.56-57). 21 лютого 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір про поділ спадкового майна щодо спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , який було посвідчено державним нотаріусом Покровської міської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М., реєстровий № 19, та, згідно умов даного договору, було домовлено та вирішено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, перейде у власність дружині спадкодавця ОСОБА_1 , а приватизована земельна ділянка, площею 2,46 га, кадастровий номер :04:009:0663, розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, перейде у власність сина спадкодавця - ОСОБА_2 (а.с.6). На підставі вищезазначеного договору про поділ спадкового майна, державним нотаріусом Покровської міської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 лютого 2023 року, реєстровий № 21, яким було посвідчено право власності ОСОБА_1 на житловий будинок (літ.А), загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею 34,0 кв.м., з надвірними будівлями (спорудження № 1-3, І), розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідачу ОСОБА_2 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 лютого 2023 року, реєстровий № 20, яким було посвідчено його право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,46 га, кадастровим номер :04:009:0663, розташовану на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.7-9). Проте, як вбачається з матеріалів справи, при укладенні договору про поділ спадкового майна не було включено житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, а тому державний нотаріус Покровської міської державної нотаріальної контори Полянський Ю.М. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 лютого 2023 року відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений будинок (а.с.5). При цьому, як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з даними обставинами, позивачка позбавлена можливості успадкувати майно, проте, у відповідності до поданих доказів, вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці, площею 0,20 га, ОСОБА_3 виділялась для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується випискою з рішення Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області № 15 від 18 березня 1994 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації для виготовлення державного акту на право приватної власності» (а.с.20).

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто, до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли, за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть, якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

Враховуючи всі обставини та надані позивачкою по справі письмові докази, суд вважає, що житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 був побудований ОСОБА_3 на земельній ділянці, яка була виділена йому для індивідуального будівництва житлового будинку. За таких обставин, позивачка як спадкоємець має всі правові підстави набути право власності в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка, оскільки в будь-якому іншому позасудовому порядку вона позбавлена вчинити дані дії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок (літ.А), загальною площею 137,3 кв.м., житловою площею 64,9 кв.м. з надвірними будівлями (підвал (літ.Б), літня кухня (літ.В), сарай (літ.Г), вбиральня (літ.Д), сарай (літ.Е), погріб (літ.Ж), теплиця (літ.З), спорудження № 1-4, І), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал