ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/2999/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Мальованого Ю.М.,

суддів Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 травня 2024 року в складі судді Теслікова І.І. у справі № 638/10795/23 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди у зв`язку із затопленням квартири,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (далі КП «ХТМ»), в якому просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 65 399,00 грн, моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є співвласницею квартири АДРЕСА_1 , яка була затоплена. У акті обстеження № 21 від 01 квітня 2019 року уповноваженими особами КП «Жилкомсервіс» було встановлено, що 25 березня 2019 року залиття квартири АДРЕСА_2 , сталось саме в результаті витікання теплоносія центрального опалення. Серед переліку пошкоджень у вищевказаній квартирі визначено, що наслідки затоплення мають три кімнати та коридор, а саме: коридор- стіни наслідки залиття площею S=6,0 кв.м., стеля наслідки залиття площею S=2,0 кв.м.; кімната 1 стіни наслідки залиття площею S=15,0 кв.м., стеля наслідки залиття площею S=15,0 кв.м., підлога наслідки залиття площею S=15,0 кв.м.; кімната 2: стіни наслідки залиття площею S=20,0 кв.м., стеля наслідки залиття площею S=20,0 кв.м., підлога наслідки залиття площею S=20,0 кв.м.; кімната 3 - стіни наслідки залиття площею S=10,0 кв.м., стеля наслідки залиття площею S=10,0 кв.м. Відтак, загальна площа пошкоджень становить 133 кв.м, що унеможливлює нормальне та безпечне, внаслідок аварійності, сирості та загрози розмноження грибків та інших шкідливих бактерій проживання власників у квартирі.

Відповідно до розрахунку вартості будівельних робіт по відновленню Квартири АДРЕСА_3 , складеного під час проведення експертизи у ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, який являє собою Додаток «Кошторисна документація» до експертного будівельно-технічного дослідження № 9854 від 19 червня 2019 року, вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню конструктивних елементів квартири за адресою: АДРЕСА_4 , складає 65 399, 00 грн з ПДВ станом на дату складання експертного висновку 19 червня 2019 року. Враховуючи вищевикладене позивач як співвласник квартири зазнала з вини КП «ХТМ» матеріальні збитки у розмірі 65 399,00 грн внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, що призвело до затоплення аж чотирьох кімнат житлової площі, а тому вартість зазначених пошкоджень підлягає відшкодуванню відповідачем у повному обсязі.

Крім того, позивач зазначила, що протиправна поведінка КП «ХТМ», яка стала наслідком завдання їй збитків вельми негативно позначилась на її моральному стані, викликаючи такі негативні емоції, як обурення та розпач. Тому, позивач вважає суму у розмірі 20 000,00 грн прийнятною для відшкодування завданої їй моральної шкоди.

У відзиві на позовну заяву представник КП «ХТМ» просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що рішенням виконкому ХМР від 20 грудня 2006 року № 1186 визначені виконавці послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова, а саме: з управління будинком, спорудою або групою будинків КП «Жилкомсервіс». Цим же рішенням визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя (балансоутримувач), а КП «ХТМ» - як виконавця послуг з їх утримання, в обсязі укладеного з КП «Жилкомсервіс» договору.

В лютому 2012 року між КП «Жилкомсервіс» та КП «ХТМ» був укладений договір № 15/1 від 13 лютого 2012 року (нова редакція договору № 15/1 від 29 грудня 2006 року), де передбачено здійснення КП «ХТМ» технічного та аварійно-диспетчерського обслуговування внутрішньобудинкових мереж центрального опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова, плату за яке з мешканців будинків стягує КП «Жилкомсервіс». КП «Жилкомсервіс» в свою чергу здійснює оплату КП «ХТМ» за виконані роботи згідно укладеного господарського договору. Тобто КП «ХТМ» виконує не весь обсяг робіт з утримання будинків, а лише частину, здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання та виконує роботи з локалізації аварій в цих системах.

05 липня 2018 року Шевченківською філією КП «ХТМ» виконано роботи по технічному обслуговуванню, а також проведена промивка та гідровипробовування внутрішньо-будинкової централізованої система опалення. Залиття квартири, що належить позивачу на праві власності, відбулося внаслідок крадіжки невідомими особами елементів запірної арматури на системі централізованого опалення на технічному поверсі житлового будинку АДРЕСА_5 . Тобто причиною залиття стало неналежне виконання своїх обов`язків балансоутримувача (управителя) житлового будинку КП «Жилкомсервіс», а саме неналежне утримання допоміжних приміщень (не обладнання горища житлового будинку належними запірними пристроями). Згідно з пунктами 5, 6 частини 2 статті 24 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-IV, який діяв на час прийняття рішення від 20 грудня 2006 року № 1186, балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

28 листопада 2006 року, у газеті Слобода, КП «Жилкомсервіс» було опубліковано публічний Договір про надання житлово-комунальних послуг (далі Договір) з мешканцями багатоквартирних житлових будинків, які були прийняті ним на баланс, у тому числі з мешканцями житлового будинку по АДРЕСА_5 . Публічним договором про надання житлово-комунальних послуг, укладеним між КП «Жилкомсервіс» та споживачами (власниками житлових і нежитлових приміщень, які знаходяться на балансі територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради), зобов`язано саме КП «Жилкомсервіс» утримувати внутрішньобудинкові мережі у технічному належному стані, вживати своєчасних заходів для ліквідації аварійних ситуацій тощо.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 травня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Розумна О.О. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник позивача посилається на ті ж самі доводи, які викладені у позовній заяві, зазначаючи, що Акт обстеження № 21 від 01 квітня 2019 року підтверджує залиття квартири АДРЕСА_1 . Порушення процедури при складанні акту, зокрема і щодо його форми, і щодо змісту, не виключає вину відповідача і не дає підстав вважати що шкода, заподіяна позивачу, спричинена не з вини КП «ХТМ». Також вказує, що обов`язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій покладено на КП «ХТМ», отже заподіяна позивачу майнова шкода внаслідок залиття приміщення підлягає стягненню саме в КП «ХТМ».

Факт наявності матеріальної шкоди є беззаперечним, бо душевні страждання, дуже великий емоційний стрес пов`язані саме з фактом неможливості, через незаконні дії відповідача, користуватись власним майном.

Своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач КП «ХТМ» не скористалося.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 травня 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано доказів на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, та доказів на підтвердження спричинення їй моральної шкоди.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 та треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 343799755 від 23 серпня 2023 року. Згідно відомостей про об`єкт нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 є трикімнатною квартирою, загальною площею 60,8 кв.м., житловою площею 43,8 кв.м. (а.с. 11-12).

Відповідно до змісту акту обстеження № 21 від 01 квітня 2019 року, затверджений Начальником дільниці № 7 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_5 , вбачається, що комісія у складі інженера дільниці № 7 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_6 , майстра дільниці № 7 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_7 , власник квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 провели обстеження: квартири АДРЕСА_6 , десятиповерхового, семи під`їзного цегляного житлового будинку АДРЕСА_5 , 1972 року будівництва з питання залиття квартири. Та встановили: 25 березня 2019 року трапилось затоплення квартири АДРЕСА_3 з технічного поверху під`їзду № 2 в результаті витікання теплоносія центрального опалення. При обстеженні квартири АДРЕСА_3 встановлено: коридор стіни мають декоративну штукатурку. Є сліди затоплення на стінах S=6,0 кв.м.; стеля пофарбовано водоемульсійною фарбою. Є сліди затоплення на стелі S=2,0 кв.м. Кімната 1: стіни - декоративна штукатурка. Є сліди затоплення на стінах S=15,0 кв.м.; стеля - пофарбовано водоемульсійною фарбою. Є сліди затоплення на стелі S=15,0 кв.м.; Підлогове покриття паркет. Є сліди затоплення на підлозі S=15,0 кв.м. Кімната 2: стіни обклеєні шпалерами. Є сліди затоплення на стінах S=20,0 кв.м.; стеля - пофарбовано водоемульсійною фарбою. Є сліди затоплення на стелі S=20,0 кв.м.; Підлогове покриття паркет. Є сліди затоплення на підлозі S=20,0 кв.м. Кімната 3: стіни обклеєні шпалерами. Є сліди затоплення на стінах S=10,0 кв.м.; стеля обклеєна шпалерами. Є сліди затоплення на стелі S=10,0 кв.м. Висновки комісії: 25 березня 2019 року сталось затоплення квартири АДРЕСА_3 з технічного поверху під`зду № 2 в результаті витікання теплоносія центрального опалення (а.с. 15-17).

19 червня 2019 року судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса складено висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 9854, який складено на замовлення ОСОБА_2 , згідно якого вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню конструктивних елементів (оздоблення) квартири АДРЕСА_1 , що зазнали ушкоджень з причини прориву трубопровода опалення на технічному поверсі, в поточних цінах на час складання цього висновку становить 65 399,00 грн з ПДВ. Вартість електромонтажних (та супутніх ремонтно-будівельних) робіт по відновленню електропроводки в даному висновку не визначалась (а.с. 18-35).

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила) передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

В додатку № 4 до Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

В акті повинно бути відображено: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

У частинах 1, 2 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19 (провадження № 61-15575св20), від 19 лютого 2020 року у справі № 369/8038/17 (провадження № 61-1857св19).

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Статтею 317 Цивільного кодексу України, передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до частини 2 статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом положень частини 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

З огляду на презумпцію вини завдавала шкоди (частина 2 статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди завдано не з його вини.

У справах про відшкодування шкоди потерпілі подають докази, що підтверджують факт завдання ним шкоди за участю відповідача, розмір такої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, при цьому обов`язок доведення відсутності вини несе відповідач.

Судовим розглядом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 та треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

Факт залиття 01 квітня 2019 року квартири АДРЕСА_3 підтверджується актом про залиття, затоплення квартири АДРЕСА_3 з технічного поверху під`їзду № 2 в результаті витікання теплоносія центрального опалення від 25 березня 2019 року, складеним комісією у складі інженера дільниці № 7 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_6 , майстра дільниці № 7 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_7 , власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 .

Залиття квартири АДРЕСА_1 водою за висновками комісії сталось в результаті витікання теплоносія центрального опалення.

Зазначений акт суд апеляційної інстанції вважає належним і допустимим доказом у справі.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил від 25 серпня 2005 року № 927/11207, зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємств), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організацій (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акту (число, місяць, рік ); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Акт повинен бути складений у тому числі за присутності: головного інженера виконавця послуг; голови комісії; майстра технічної дільниці; майстра ремонтної дільниці слюсаря-сантехніка, представників організації обслуговуючої компанії.

За змістом акту в результаті залиття водою квартири АДРЕСА_3 : сліди затоплення на стінах S=6,0 кв.м., стеля пофарбовано водоемульсійною фарбою. Є сліди затоплення на стелі S=2,0 кв.м. Кімната 1: стіни декоративна штукатурка. Є сліди затоплення на стінах S=15,0 кв.м., стеля - пофарбовано водоемульсійною фарбою. Є сліди затоплення на стелі S=15,0 кв.м. Підлогове покриття паркет. Є сліди затоплення на підлозі S=15,0 кв.м. Кімната 2: стіни обклеєні шпалерами. Є сліди затоплення на стінах S=20,0 кв.м., стеля - пофарбовано водоемульсійною фарбою. Є сліди затоплення на стелі S=20,0 кв.м. Підлогове покриття паркет. Є сліди затоплення на підлозі S=20,0 кв.м. Кімната 3: стіни обклеєні шпалерами. Є сліди затоплення на стінах S=10,0 кв.м., стеля обклеєна шпалерами. Є сліди затоплення на стелі S=10,0 кв.м.

Наявність зазначених в акті пошкоджень в квартирі АДРЕСА_3 також вбачається з висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 9854, який складено судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса на замовлення ОСОБА_2 , згідно якого вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню конструктивних елементів (оздоблення) квартири АДРЕСА_1 , що зазнали ушкоджень з причини прориву трубопровода опалення на технічному поверсі, в поточних цінах на час складання цього висновку становить 65 399,00 гр. з ПДВ.

Доводи відповідача про те, що вказаний акт не може братися до уваги як доказ факту залиття квартири позивачки та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та шкодою, спричиненою позивачу, є необґрунтованими, оскільки не спростовують вказані в ньому обставини щодо фіксації пошкоджень квартири залиттям та заподіяння внаслідок цього майнової шкоди позивачці та не тягнуть за собою його недійсність.

Таким чином, відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача не заявляв та не надав доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц (провадження № 61-28098св18).

Вказаний акт № 21 від 01 квітня 2019 року загалом відповідає вимогам, встановленим вищезазначеними Правилами, оскільки в ньому зазначені всі відомості: дата та місце складання, члени комісії, місце залиття, подія, що трапилась, наслідки залиття, причини залиття.

Тобто, наданий позивачем акт за формою та змістом відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачем не спростовані.

При цьому порушення процедури при складенні акту, зокрема і щодо його форми, і щодо його змісту, не виключає вину відповідача і дає підстав вважати доведеними обставини, що шкода позивачці спричинена з вини відповідача.

Відповідачем доказів, що залиття квартири відбулось не з його вини суду не надано.

Згідно частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розмір збитків, завданих внаслідок залиття квартири позивача, визначений судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса у висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 9854, згідно якого вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню конструктивних елементів (оздоблення) квартири АДРЕСА_1 в поточних цінах на час складання цього висновку становить 65 399,00 грн з ПДВ, та відповідачем не спростований.

Отже, розмір матеріальної шкоди, завданої відповідачем внаслідок залиття, підтверджений матеріалами справи.

За таких обставин, суд першої інстанції, не врахувавши факт залиття квартири відповідачем, причину та розмір завданої шкоди, також не звернув уваги, що відповідач не довів відсутність своєї вини у спричиненні шкоди та не спростував заявленого позивачкою розміру завданої шкоди, зробив необґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог в частині матеріальної шкоди.

Стосовно відшкодування моральної шкоди судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом положень частини 3 статті 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно пункту 3 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Положеннями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

В пункті № 10 зазначеної постанови зазначено, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковими умовами відшкодування моральної (немайнової) шкоди є: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи емоційний стрес, тимчасову відсутність можливості користування квартирою, судова колегія вважає достатнім стягнути з відповідача на користь позивача грошову суму у розмірі 3000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Доказів, які б обумовлювали суму, яку просить стягнути позивач на відшкодування моральної шкоди, а саме 20 000,00 грн, надано не було.

Також стягненню підлягають судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становлять - 80,0% (68399 х 100):85399,00.

При подачі позову ОСОБА_1 сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн (а.с. 6 ), вартість проведеного на замовлення позивача експертного будівельно-технічного дослідження № 9854 від 19 червня 2019 року склала 5086,80 грн (а.с. 18), при подачі апеляційної скарги стороною позивача сплачено судовий збір 1288,32 грн (а.с. 183).

Беручи до уваги наведене, з КП «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню понесених стороною позивача судові витрати у сумі 5958, 97 грн (1073,60 + 5086,80 + 1288,32) х 80%.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 травня 2024 року скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , паспорт серії НОМЕР_1 ) 65 399,00 (шістдесят п`ять тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , паспорт серії НОМЕР_1 ) 3000,00 (три тисячі) грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , паспорт серії НОМЕР_1 ) судові витрати по справі у сумі 5958 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 97 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2024 року

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина