Справа № 496/5647/22
Провадження № 2/496/42/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Гончаренко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Великодальницької сільської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області (далі орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради), звернулось до суду з позовом, в якому просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50% від необхідного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що в службі у справах дітей Великодальницької сільської ради на обліку «Діти, які опинились в складних життєвих обставинах» перебуває дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка взята на облік наказом №93 від 30.08.2022 року, у зв`язку з тим, що дитина проживає в складних життєвих обставинах. Батько дитини ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьки малолітньої ОСОБА_2 перебували у громадянському (не зареєстрованому) шлюбі. Наказом служби у справах дітей №94 від 30.08.2022 року ОСОБА_2 тимчасово влаштована у родину своєї тітки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

02.11.2022 року, діючи в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , служба у справах дітей Великодальницької сільської ради Муренко В.М. звернулася з клопотанням до комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Великодальницької сільської ради про надання доцільності на позбавлення батьківських прав мати.

Відповідно до довідки, наданої виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради №497 від 15.09.2022 року неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з трьохрічного віку проживала разом з батьком - ОСОБА_3 , 1990 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який займався вихованням, освітою та здоров`ям дитини. З акту обстеження умов проживання від 05.10.2022 року та протоколу бесіди від 04.10.2022 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було встановлено, що ОСОБА_3 - батько дитини, понад сім років піклувався вихованням дитини, дитина проживала в належних умовах, мати дитини інколи приїздила, але не забезпечувала та не цікавилася станом здоров`я дитини. З акту обстеження умов проживання від 23.08.2022 року на підставі заяви ОСОБА_4 (тітки), проведено обстеження житлово - побутових умов за адресою АДРЕСА_1 , умови проживання для дитини були створені благоприємні, кімната простора та чиста, тітка підтримує захоплення дитини та намагається їх надалі розвивати.

З метою захисту законних інтересів дитини, служба у справах дітей Великодальницької сільської ради звернулась з клопотанням до комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Великодальницької сільської ради про надання доцільності на позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 02.11.2022 року, начальника служби у справах дітей Великодальницької сільської ради підтвердила, що на обліку служби у справах дітей перебуває малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На засіданні комісії ОСОБА_1 була запрошена належним чином, але не прибула, роз`яснень не надала. З метою захисту прав та інтересів дитини, членами комісії одноголосно було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Представник позивача т.в.о. начальника служби у справах дітей Великодальницької сільської ради Л. Крижановська у судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність, заявлені вимоги позивача визнала у повному обсязі, не заперечувала щодо задоволення позову.

Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого (повторно) 25.03.2022 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №14, місце державної реєстрації Виконавчий комітет Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Батьками дитини записані: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, номер витягу №1, виданого 14.06.2022 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород- Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №237.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №001355, виданих 11.06.2022 року, причина смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , постгемарогична анемія.

Відповідно до Наказу Служби у справах дітей Великодальницької сільської ради від 30.08.2022 року за №93 про взяття на облік «дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах» наказано, взяти дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на облік, як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Наказом у Служби у справах дітей Великодальницької сільської ради від 30.08.2022 року за №94 про тимчасове влаштування, було вирішено тимчасово влаштувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на обліку «дитина, в складних життєвих обставинах» у сім`ю громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та визначено тимчасове місце проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Копією акту обстеження умов проживання від 23.08.2022 року житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до вказаного акту, у дитини окрема кімната простора та чиста, кімната простора та чиста, тітка підтримує захоплення дитини та намагається їх надалі розвивати.

Відповідно до протоколу бесіди від 04.10.2022 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було встановлено, що ОСОБА_3 - батько дитини, понад сім років піклувався вихованням дитини, дитина проживала в належних умовах, мати дитини інколи приїздила, але не забезпечувала та не цікавилася станом здоров`я дитини.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради №497 від 15.09.2022 року неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з трьохрічного віку проживала разом з батьком ОСОБА_3 , 1990 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який займався вихованням, освітою та здоров`ям дитини.

Відповідно до характеристики учениці 4-класу Білоліського ліцею Татарбунарської міської ради, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в Білоліській школі з першого класу. Має навчальні досягнення достатнього і середнього рівня, навчається не в повну міру своїх можливостей, виявляє логічне та образне мислення, на уроках завжди уважна, іноді не у повному обсязі виконує домашні завдання, має добрий загальний розвиток. Батько приділяв належну увагу вихованню доньки, цікавився її успіхами, психоемоційним станом дівчинки, її самопчуттям. Мати участі в житті дитини не брала, вихованням не займалася, станом навчання не цікавилася, до школи за 4 роки навчання дитини приходила 2 рази, в телефоному режимі зв`язок не підтримувала, освітнім процесом не цікавилася.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради, діючий в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглянувши клопотання служби у справах дітей Великрдальницької сільської ради. стосовно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_2 . ОСОБА_1 безвідповідально ставилася до виконання материнських обов`язків, з трьохрічного віку віддала дитини на виховання батькові. Таким чином, з метою захисту прав малолітньої дитини орган опіки та піклування вважає за доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області від 02.11.2022 року за №172 було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до її дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та подання до суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Частинами 2,3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного Кодексу України (ст.ст. 164-167).

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, вінне забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанова Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі №219/5297/20).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року ЄСПЛ вказав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів, і залежно від обставин конкретної справи вони можуть відрізнятися.

Разом із тим, у рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Крім того, у рішенні від 30.06.2020 року «Ilya Lyapin v. russia» (заява №70879/11) ЄСПЛ зауважив про те, що в інтересах дитини також забезпечити її розвиток у здоровому навколишньому середовищі, і батько не може мати права відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вживати таких заходів, які могли б завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру і серйозності, превалювати над інтересами батьків.

Досліджені судом письмові докази, підтверджують доводи позивача про те, що відповідач свідомо залишила дитину батьку та не бажає приймає участі в житті дитини, не виховує дочку, не піклується про її фізичний та моральний розвиток, матеріально не утримує її, не бажає підтримувати жодного зв`язку із дитиною, що в умовах сучасних можливостей для комунікації, свідчить про її свідоме ухилення та небажання виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та розвитку дитини.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що задоволення позову шляхом позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повністю відповідає інтересам останньої.

Що стосується заяви відповідача про визнання позову та не заперечення проти позбавлення її батьківських прав, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує /судовий розгляд.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Відтак, суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки у цій категорії справ визнання позову суперечить закону, а саме ч.3 ст. 155 СК України, та порушує інтереси дитини.

Однак, така заява свідчить про відсутність у матері інтересу до дитини.

Також за правилами ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Таким чином, позов підлягає задоволенню також і в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, у зв`язку з тим, що представник позивача звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 166, 180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 12-13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 352, 354, 355, 430 України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Органу опіки та піклування Великодальницької сільської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) відносно її дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 27.02.2024 року.

Суддя М.Л. Пасечник