справа № 619/3851/23
провадження № 2/619/51/24
РІШЕННЯ

іменем України

10 липня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі в режимі відеоконференції позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3 , звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_4 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на утримання доньок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/3 на 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення ОСОБА_6 повноліття; суму, що була стягнена позивача на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , у якості аліментів на утримання старшої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після настання її повноліття у розмірі 1/6 від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів зарахувати у якості сплати аліментів на молодшу доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позову зазначено, що 05 червня 2015 року Золочівським районним судом Харківської області по цивільній справі № 622/559/15-ц було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 25.05.2015 року та до досягнення найменшою дитиною повноліття. 19 червня 2015 року Золочівським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист по справі № 622/559/15-ц, який стягувачем ОСОБА_4 було пред`явлено до виконання. 16 вересня 2015 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № 48745550. З травня 2015 року з позивача ОСОБА_3 , як боржника у виконавчому провадженні, відповідно до зазначеного вище рішення суду, стягуються аліменти на утримання двох дочок. ІНФОРМАЦІЯ_4 старшій дочці ОСОБА_5 виповнилося 18 років. Але, у порушення вимог законодавства, на теперішній час весь період з листопада 2020 року по день подання позовної заяви з ОСОБА_3 продовжують стягуватися аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку платника аліментів щомісяця - тобто на двох дітей. Стягнення здійснюється з пенсійних виплат платника аліментів щомісяця. При зверненні боржника до виконавчої служби з вимогою про припинення стягнення аліментів на двох дітей - пропорційного зменшення їх розміру при досягненні старшою дитиною повноліття - державним виконавцем було зазначено, що виконавча служба лише виконує рішення суду, яким ухвалено стягувати аліменти на утримання доньок в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісяця до досягнення найменшою дитиною повноліття. Довідку розрахунок про розмір заборгованості виконавча служба також не може надати, оскільки під час дії воєнного стану не завжди є доступ до інформації про дохід платника аліментів.

Позивач вказує, що на теперішній час у нього нова сім`я, тобто, стягнення аліментів у більшому розмірі ніж напряму визначено законодавством України суттєво відображається на матеріальному стані позивача та членів його сім`ї. Отже, з метою захисту своїх прав на достатній рівень життя, позивач звернувся до суду шляхом подання позовної заяви про зменшення розміру аліментів з розмірі 1/3 на 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Представником відповідача надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що старша дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 01 вересня 2019 року по 31 травня 2023 року навчалася в Комунальному Закладі «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради на денній формі навчання, та отримала диплом бакалавра. За домовленістю з позивачем ОСОБА_3 відповідач не подавала позов до суду про стягнення аліментів на дочку, яка продовжувала навчання, бо він сплачував аліменти на утримання дочки після досягнення нею повноліття, так як вона продовжувала навчання в вищому учбовому закладі. Позивач мав право звернутися до суду з позовною заявою про припинення сплати аліментів на утримання старшої дочки, після досягнення нею повноліття, а відповідач мала б право звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Я вважаю, що позивач повинен сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею двадцяти трьох років, так як вона продовжує навчання на магістра в Комунальному Закладі «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської Обласної Ради на денній формі навчання. На підставі вище викладеного просив суд відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі.

Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суду їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що не заперечую в частині задоволення позову про зменшення стягнення аліментів до 1/4 частини. Щодо вимоги про зарахування раніше сплачених аліментів у якості сплати аліментів на утримання молодшої доньки заперечував.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Судом встановлено, що 05 червня 2015 року Золочівським районним судом Харківської області по цивільній справі № 622/559/15-ц було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 25.05.2015 року та до досягнення найменшою дитиною повноліття .

19 червня 2015 року Золочівським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист по справі № 622/559/15-ц, який стягувачем ОСОБА_4 було пред`явлено до виконання.

16 вересня 2015 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № 48745550, згідно копії витягу про виконавче провадження з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Таким чином, з травня 2015 року з позивача ОСОБА_3 , як боржника у виконавчому провадженні, відповідно до зазначеного вище рішення суду, стягуються аліменти на утримання двох дочок.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 3статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною 3 ст.80 СК України розмір аліментів, визначений судом одному з подружжя, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і /або/ сімейного стану.

Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 « Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037 від 17.05.2017, яким були внесені зміни до ч.2 ст.182 СК України, та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку погіршення матеріального стану платника аліментів, якщо у нього зменшився дохід чи такий взагалі відсутній, або з`явився додатковий обов`язок сплати аліментів на утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), змінився сімейний стан, тощо.

Так, 14 липня 2022 року ОСОБА_3 та ОСОБА_7 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 14 липня 2022 року.

У дружини позивача, ОСОБА_8 є неповнолітня дочка - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 13 січня 2009 року.

Відповідно до нотаріальної заяви № 2005 від 20 жовтня 2023 року ОСОБА_10 вона та її донька проживають разом з відповідачем та перебувають на забезпеченні та утриманні ОСОБА_3 , що підтверджується квитанцією від 28 жовтня 2023 року.

У дружини позивача є непрацездатний батько - ОСОБА_11 , який є пенсіонером та отримує лише пенсію по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 має проблеми зі здоров`ям, які потребують лікування. ОСОБА_3 хворіє на пупкову грижу (має діагноз - невправима грижа білої лінії живота великих розмірів).

28 квітня 2023 року ОСОБА_3 була проведена герніопластика. З 16 травня 2023 року по 05 червня 2023 року знаходився на реабілітації в МРЦ МВС України «Миргород», що підтверджується довідкою № 1717, № 551 та випискою № 1122 від 05 червня 2023 року.

Крім того будинок ОСОБА_3 був зруйнований у наслідок військової агресії російської федерації та влучанню ракети в будинок, що підтверджується долученими фото .

Тобто, станом на дату подання позовної заяви сімейний стан позивача змінився.

Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного та матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

З урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні, а відтак позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку з вищезазначеними вимогами чинного законодавства.

Вимога позивача про зарахування суми, що була стягнена з нього на користь ОСОБА_4 , у якості аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після настання її повноліття, у якості сплати аліментів на молодшу доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд вважає такою що не підлягає задоволенню з огляду на те, що позивач мав право звернутися до суду з позовною заявою про припинення сплати аліментів на утримання старшої дочки, після досягнення нею повноліття, проте вказаного позову до суду не подавав, зокрема матеріали справи таких даних не містять.

Крім того, суд звертає увагу, що вимога позивача щодо зарахування коштів сплачених на утримання доньки ОСОБА_5 в якості сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, оскільки суперечить вимогам чинного законодавства.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Пунктом 23 Постанови №3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що у новому розмірі аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 13, 76, 81, 259, 263, 264 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/3 на 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення ОСОБА_6 повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Харківський апеляційний суд через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. В. Калиновська