Справа № 346/4109/21
Провадження № 2/346/60/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

з участю: секретаря Романчук Л.І.,

розглянувши за правилами загального позовоного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Отинійської селищної ради, ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом про визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 про що в книзі реєстрації актів про смерть від 25 вересня 1999 року зроблено актовий запис № 14, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_5 про що в книзі реєстрації актів про смерть від 26 лютого 2001 року зроблено актовий запис за № 5.

На день смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 останнім належало нерухоме майно, а саме: ОСОБА_4 налажала земельна частка(пай) у землі, яка перебуває у КСП «Сідлищанське» села Сідлище, Коломийського району Івано-Франківської області розміром 77,3 ум.кад.га., що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ІФ 07-37 № 036961, а ОСОБА_5 належала земельна частка(пай) у землі, яка перебуває у КСП «Сідлищанське» села Сідлище, Коломийського району Івано-Франківської області розміром 80,8 ум.кад.га., що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ІФ № 0107425.

Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрилась спадщина за законом, яка складається із земельні частки (пай) у землі, яка перебуває у КСП «Сідлищанське» села Сідлище, Коломийського району Івано-Франківської області розміром 77,3 ум.кад.га., що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку(пай) серії ІФ 07-37 № 036961 та земельної частки(паю) у землі, яка перебуває у КСП «Сідлищанське» села Сідлище, Коломийського району Івано-Франківської області розміром 80,8 ум.кад.га., що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку(пай) серії ІФ № 0107425.

Єдиним спадкоємцем згідно ст. 529 ЦК України в редакції 1963 р. після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , був їх син, а чоловік позивача ОСОБА_6 , який прийняв спадщину згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р. вступивши в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивача ОСОБА_6 про що в книзі реєстрації актів про смерть від 19 червня 2017 року зроблено актовий запис за №8.

Заповітів від імені спадкодавця ОСОБА_6 виконкомом Печеніжинської селищної ради не посвідчувалось, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 55891382 та довідкою Сідлищенського старостинського округу Отинійської селищної ради від 12 березня 2021 року за № 57.

Після смерті чоловіка позивача ОСОБА_6 відкрилась спадщина за законом, яка складається із земельної частки(паю) у землі, яка перебуває у КСП «Сідлищанське» села Сідлище, Коломийського району Івано-Франківської області розміром 77,3 ум.кад.га. та земельної частки(паю) у землі, яка перебуває у КСП «Сідлищанське» села Сідлище, Коломийського району Івано-Франківської області розміром 80,8 ум.кад.га.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем згідно ст. 1261 ЦК України та прийняла спадщину згідно ст. 1268 ЦК України, постійно проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подала 17 квітня 2019 року заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Галайчук О.Л..

Окрім позивача, спадкоємцем першої черги, згідно ст. 1261 ЦК України є син спадкодавця ОСОБА_6 - відповідач ОСОБА_2 , який не заперечує, щодо визнання права власності на дане спадкове майно в цілому за нею, позивачем ОСОБА_1 .

Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину - немає.

З метою оформлення спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6 , вона, позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Галайчук О.Л, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до п.п. 4.18 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус витребувала подати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, належного спадкодавцю.

Однак отримати свідоцтво про право на спадщину, позивач не взмозі, в зв`язку з із тим, що правовстановлюючі документи на земельні ділянки (паї), а саме сертифікати на право на земельну частку(пай) серії ІФ № 0107425, серії ІФ 07-37 № 036961 втрачені, про що позивачем подано оголошення в газету ЗР-Інформ.

Крім того, спадкодавиці - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , налажала земельна частка(пай) у землі, яка перебуває у КСП «Сідлищанське» села Сідлище, Коломийського району Івано-Франківської області розміром 77,3 ум.кад.га., згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ІФ 07-37 № 036961 і у даному сертифікаті виявилися розбіжності у по-батькові спадкодавиці, а саме: замість" ОСОБА_7 " зазначено " ОСОБА_8 ".

Очевидно, що при видачі даного сертифікату, була допущена помилка, оскільки орган який видав сертифікат - Коломийська районна державна адміністрація, зробив виправлення в даному документі застережене підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, яка видала документ. При цьому виправлення зроблено таким чином, що можна прочитати як виправлене, так і помилково написане, тому, щоб успадкувати вищезазначену земельну частку(пай), необхідно встановити факт належності ОСОБА_4 сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ІФ 07-37 № 036961, виданого 10 квітня 2000 року на ім`я ОСОБА_4 .

Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Галайчук О.Л., позивачу рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Просить суд, визнати за нею позивачем, ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно у порядку спадкування, а саме: земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у КСП «Сідлищанське» села Сідлище, Коломийського району Івано-Франківської області розміром 77,3 ум.кад.га.; земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у КСП «Сідлищанське» села Сідлище, Коломийського району Івано-Франківської області розміром 80,8 ум.кад.га.

Збільшивши позовні вимоги позивач просила суд встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ІФ 07-37 № 036961, виданого 10 квітня 2000 року на ім`я ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за їхньої з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву,в якій просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Представник Отинійської селищної ради подав заяву, в якій не заперечив щодо задоволення позову, просив розгляд справи проводити за відсутності представника селищної ради.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі та не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.25)

ОСОБА_5 , чоловік ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.22)

На день смерті ОСОБА_4 останній належала земельна частка (пай) у землі , яка перебуває у КСП «Сідлищанське» с. Сідлище Коломийського району розміром 77,3 ум.кад.га, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ІФ 07-37 № 036961 (а.с5)

Спадкодавцю ОСОБА_5 на день смерті належала належала земельна частка (пай) у землі , яка перебуває у КСП «Сідлищанське» с. Сідлище Коломийського району розміром 80,8 ум.кад.га, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0107425 (а.с.6)

Згідно довідки №36/25.1-05 від 30.05.2022, виданої Отинійською селищною радою у подружжя ОСОБА_10 народилося двоє дітей: ОСОБА_6 ,1944 р.н. та ОСОБА_11 ,1946 р.н. (а.с.147)

Судом встановлено, що 05 березня 1988 р. вчинені записи в книзі реєстрації нотаріальних дій Сідлищенської сільської ради за № 6 та № 7, згідно яких посвідчувалися заповіти від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , що підтверджується довідками №58,59 від 12 березня 2021 р., виданими Сідлищенським старостинським округом(а.с.35,36,198-201)

Згідно відповіді приватного нотаріуса Галайчук О.Л. від 13.12.2021, згідно даних Спадкового реєстру (інформаційнй довідки зі Спадкового реєстру № 67808977 та 67808996) після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спадкові справи відсутні (а.с.110-112).

Як вбачається з відповіді державного нотаріуса Богородчанської ДНК виконуючого обов`язки державного нотаріуса Другої Коломийської ДНК Войташек І. на ухвалу суду від 06 вересня 2022 року у Другу Коломийську ДНК не надходили заяви про реєстрацію заповітів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та надано суду інформаційні довідки зі Спадкового реєстру щодо спадкодавця ОСОБА_5 № 70339684 та спадкодавиці ОСОБА_4 № 70339741. Згідно інформаційної довідки 70339741 щодо спадкодавиці ОСОБА_4 у спадковому реєстрі інформація відсутня, щодо спадкодавця ОСОБА_5 , то згідно інформаційної довідки № 70339684 - 05 березня 1998 за номером 6 посвідчено заповіт у Сідлищенській сільській раді , місце зберігання Сідлищенська сільська рада (а.с.157-162)

Однак, як досліджено судом оригінали заповітів чи їх копії у позивача та архівах Сідлищенської сільської ради відсутні та суду не представлено.

Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, що підтверджується Інформаційними довідками зі спадкового реєстру № 57371277 та № 57371305 (а.с.81,82)

Відповідно до вимог ст.524 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За відсутності заповіту, в управління спадковим майном як спадкоємець першої черги за законом, після смерті ОСОБА_4 , вступив її чоловік ОСОБА_5 що підтверджується довідкою с/р № 223/25.1-07 від 01.09.2021 (а.с.95). Однак спадкових прав останній не оформив.

Після смерті ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), за відсутності заповіту, в управління спадковим майном вступив його син він же чоловік позивача - ОСОБА_6 , який здійснював догляд за домогосподарством, займався похованням батька, проживав у будинку з ним, обробляв земельні ділянки, здійснював комунальні платежі. Наведене підтверджується довідкою № 224/25.1-07 від 01.09.2021та № 223 від 09.11.2022 (а.с.137,176), тобто ОСОБА_6 спадщину фактично прийняв , але юридичне не оформив.

Встановлено, що чоловік позивача ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 про що складено відповідний актовий запис № 8, свідоцтво серії НОМЕР_3 (а.с.40).

Заповітів від імені спадкодавця ОСОБА_6 виконкомом Сідлищенської сільської ради не посвідчувалось, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55891382 та довідкою Сідлищенського старостинського округу від 12.03.2021 № 57 (а.с.34, 47,48)

Псля смерті чоловіка позивача ОСОБА_6 відкрилась спадщина за законом, яка складається із земельних часток (паїв) у землі, які перебувають у КСП «Сідлищанське» с. Сідлище Коломийського району розміром 77,3 ум.кад.га та 80,8 ум.кад.га.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач, як дружина спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_13 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_14 прийняла позивач ОСОБА_1 , постійно проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Сідлищенськогостаростинського округу від 12.03.2021 № 57 (а.с.34) та заявою поданою до приватного нотаріуса Галайчук О.Л. № 156 від 17.04.2019 про прийняття спадщини та заведено спадкову справу № 97/2019 (а.с.49)

Як встановлено, окрім позивача спадкоємцем першої черги згідно ст. 1261 ЦК України є син позивача він же відповідач ОСОБА_2 , який подав до суду заяву згідно якої на спадкове майно після смерті свого батька ОСОБА_6 не претендує та не заперечує щодо визнання права власності на дане спадкове майно в цілому за матір ю ОСОБА_1 (а.с.99-101)

Крім того, від дочки подружжя ОСОБА_10 , третьої особи по справі ОСОБА_3 до суду поступила засвідчена старостою Отинійської селищної ради заява від 02.11.2022 згідно якої на спадкове майно після смерті батьків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та брата ОСОБА_6 остання не претендує та не заперечує щодо визнання права власності на спірне спадкове майно в цілому за позивачем ОСОБА_1 (а.с.174).

З метою оформлення спадщини позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину не взмозі у звязку з тим, що правовстановлюючі документи на земельні ділянка (паї), а саме сертифікати на право на земельну частку (паї) серії ІФ 07-37 № 036961 та серії ІФ № 0107425 втрачені, про що позивачем подано оголошення в газету ЗР Інформ (а.с.51)

З таких підстав постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Галайчук О.Л. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадину за законом, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.08.2021р.(а.с.50)

З технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Отинійської селищної ради вбачається, що за заявою позивача ОСОБА_1 здійснено відведення земельних часток (паїв) у землі, які перебувають у КСП «Сідлищанське» с. Сідлище розмірами 77,3 та 80,8 в умовно кадастрових гектарах, в натурі (на місцевості), тобто встановлено межі земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та присвоєно кадастрові номера (а.с. 7-10).

Положеннями ч. 1 та 3 ст. 1 та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право на земельну часту (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну часту (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є й рішення суду про визнання права на земельну часту (пай).

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» надано роз`яснення, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (пункт 3.5.).

Положеннями пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Установлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Пунктами 2 та 5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (чинного на момент набуття померлими земельного паю) встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» надано роз`яснення, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (пункт 3.5.).

З огляду на фактичні обставини справи та положення чинного законодавства, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача щодо земельних часток (пай) спадкодавця ОСОБА_6 є визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на вищезгадані земельні частки (пай).

Також, судом встановлено, що у зв`язку з розбіжністю по батькові спадкодавиці ОСОБА_4 у вищезгаданому Сертифікаті та у свідоцтві про смерть, замість « ОСОБА_7 » зазначено « ОСОБА_8 », виникла необхідність встановити в судовому порядку факт належності правовстановлюючого документа ОСОБА_4 .

Згідно з вимогами ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

Як видно з копії сертифікату орган, що видав сертифікат Коломийська районна державна адміністрація зробив виправлення в даному документі застережене підписом відповідальної посадової особи і печаткою установи , яка видала документ .(а.с.5)

Той факт, що саме ОСОБА_4 був виданий вищевказаний сертифікат , стверджується довідкою Отинійської сільської ради від 01.09.2021 № 233/25.01-07(а.с.95)

За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву в частині встановлення факту належності документу слід задовільнити.

Згідно Висновку експерта ТзОВ ЕКА-Захід експерна грошова оцінка земельних ділянок (загальною площею 5,3301 га ) становить 296 890 грн.(а.с.12-33)

На підставі ст.ст.524, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 16, 328, 392,1216,1218,1223, 1261 ЦК України, ст.315 ЦПК України, керуючись ст.ст. 247ч.2,268,273,354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ІФ 07-37 № 036961, виданого 10 квітня 2000 року на ім`я ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно, а саме: земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у КСП «Сідлищанське» села Сідлище, Коломийського району Івано-Франківської області розміром 77,3 ум.кад.га.; земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у КСП «Сідлищанське» села Сідлище, Коломийського району Івано-Франківської області розміром 80,8 ум.кад.га. оціночною вартістю 296 890,00 (двісті дев`яносто шість тисяч вісімсот дев`яносто) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;

Отинійська селищна рада, місцезнаходження: селище міського типу Отинія, вулиця Шевченка, 2, Коломийського району, Івано-Франківської області, ;

ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

СуддяБеркещук Б. Б.