РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1312/24

провадження у справі № 2/0285/789/24

20 листопада 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

сторони по справі: позивач АТ КБ "ПриватБанк", представники Ляр Д.Ю., ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 , представник - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" ( надалі - АТ КБ "ПриватБанк") до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» позивача у справі, подав до суду позов, у якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.07.2007 року у розмірі 45661,33 грн станом на 13.12.2023 року, що складається із: 35721,72 грн заборгованість за тілом кредиту, 9939,61 грн заборгованість за простроченими відсотками, та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що всупереч умовам укладеного кредитного договору № б/н від 31.07.2007 року між позивачем та відповідачем, останній своїх договірних зобов`язань належним чином не виконувала, у зв`язку з чим перед позивачем станом на 13.12.2023 року виникла заборгованість у загальному розмірі 45661,33 грн. Оскільки відповідач кредитні кошти не повернула у добровільному порядку, тому представник позивача подав до суду даний позов.

11.03.2024 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

01.05.2024 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позову.

В обгрунтування відзиву вказала, що 19.01.2023 року вона звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом незаконного заволодіння коштами з її карткового рахунку невстановленими особами, відомості про яке внесено до ЄРДР (кримінальне провадження № 0000124). На сьогодні слідчі дії у даному кримінальному провадженні тривають, тому позов є передчасним.

23.05.2024 року представник позивача подала до суду відповідь на відзив.

В обгрунтування вказала, що у ході перевірки службою безпеки банку було встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 самостійно були введені персональні дані (логін та пароль) для авторизації в Приват24 на сторонньому сайті для отримання виплат. Після чого було виконано вхід у Приват24 з підтвердженням через дзвінок на персональний номер телефону клієнта. Зазначає, що відповідач самостійно надала доступ до свого Приват24 та 18.01.2023 року при здійсненні переказу були коректно введені номер картки відповідача, термін її дії та СVV2 код. Після чого трансакція була підтверджена кодом 3Dsecure, який надсилався на фінансовий номер. Відтак, відповідачем самостійно було передані дані третім особам для входу у Приват24 та надано код підтвердження операції 3Dsecure.

11.06.2024 року відповідач подала до суду заперечення на відповідь на відзив.

В обґрунтування заперечення вказала, що позивач не надав суду доказів, що вона з позивачем укладала кредитний договір, який є предметом розгляду у даній справі. Також позивачем не надано суду первинних банківських документів на підтвердження заборгованості та встановлення кредитного ліміту за даним кредитним договором.

08.07.2024 року відповідачем подано до суду клопотання про витребування у позивача належним чином завірені копії первинних банківських документів про надання ОСОБА_2 кредитних коштів, згідно довідки АТ КБ "ПриватБанк" про встановлення їй кредитного ліміту від 18.12.2023 року № 565602.

09.07.2024 року представник позивача подала до суду письмові пояснення на заперечення відповідача.

19.07.2024 року у справі постановлена ухвала, якою зобов`язано позивача надати суду належним чином завірені копії первинних банківських документів про надання ОСОБА_2 кредитних коштів, згідно довідки АТ КБ "ПриватБанк" про встановлення їй кредитного ліміту від 18.12.2023 року № 565602.

02.09.2024 року у порядку виконання ухвали суду позивач подав виписку по рахунку відповідача, довідку про видачу кредитних карток та довідку щодо встановлення кредитного ліміту.

01.10.2024 року відповідач подала до суду заяву про застосування строків позовної давності.

В обґрунтування заяви вказала, що представник позивача звернулася до суду з позовом 05.03.2024 року про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 31.07.2007 року. Тому вважає, що позивачем пропущені строки позовної давності.

15.11.2024 року представником позивача подано до суду відзив на заяву відповідача про застосування строків позовної давності.

В обґрунтування відзиву на заяву відповідача послалася на виснування Верховного суду України, викладених у постановах від 19.03.2014 року у справі № 6-14цс14 та від 18.06.2014 року у справі № 6-61цс14 вказавши, що строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду з даним позовом.

У судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги не визнали з підтав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив. Крім того, якщо суд прийде до переконання про порушення відповідачем кредитних зобовязань перед позивачем, застосувати строки позовної давності.

Представник позивача у судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, які просила задовольнити.

Заслухавши учасників справи, зясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази якими вони обгрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 , звернулася до позивача АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 31.07.2007 року їй було оформлено карту 132517 термін дії до 07/15 тип Картка Універсальна.

Затим, 08.07.2011 року відповідач підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг позивача у справі та отримала доступ до рахунку та використання кредитного ліміту кредитної картки 065320, строк дії 05/15, тип Картка Універсальна mini.

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, про що свідчить його підпис.

Також відповідачем у процесі користування рахунком було підписано 19.01.2023 року Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої нею отримано додаткову кредитну картку, а також погоджено інші суттєві умови користування кредитними коштами.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг, розміщені на сайті https://privatbank.ua.

З довідки АТ КБ "ПриватБанк" слідує, що відповідачці було видано кредитні картки Універсальна та Універсальна mini, зокрема:

132517, дата відкриття 31.07.2007 року, термін дії 07/15,

065320 дата відкриття 08.07.2011 року, термін дії 05/15,

378043 дата відкриття 22.05.2014 року, термін дії 03/18,

572597 дата відкриття 01.04.2017 року, термін дії 03/21,

931198 дата відкриття 31.05.2019 року, термін дії 04/23,

002427 дата відкриття 19.01.2023 року, термін дії 01/27.

Також, встановлено, що відповідачці 31.07.2007 року було встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 250,00 грн, який у подальшому неодноразово був збільшений, та станом на 24.07.2023 року становив 39373,03 грн, що вбачається з відповідної Довідки про зміну умов кредитування.

Відповідачка скористалася наданими позивачем кредитними коштами, що вбачається з відповідної Виписки за кредитним договором, однак вчасно їх не повернула, чим порушила права Банку.

Згідно з наданого до позовної заяви Банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 13.12.2023 року становить у загальному розмірі 45661,33 грн, що складається із: 35721,72 грн заборгованість за тілом кредиту, 9939,61 грн заборгованість за простроченими відсотками.

При наданні правової оцінки даним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже при укладенні кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що стороною позивача надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачкою умов кредитного договору та існування кредитної заборгованості в загальній сумі 45661,33 грн.

Отже, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» є обгрунтованими та підлягають до повного задоволення.

Разом з тим, не підлягає задоволенню заява відповідача про застосуванню строків позовної давності, оскільки на думку суду строк позовної давності у даних правовідносинах не сплив, оскільки строк дії кредитного договору № б/н від 31.07.2007 року неодноразово пролонгувався шляхом перевипуску кредитних карток Універсальна.

Також, не заслуговують на увагу заперечення відповідача та її представника, що відповідач кредитного договору № б/н від 31.07.2007 року не укладала, оскільки наданими виписками з кредитних рахунків відповідача спостерігається постійний рух коштів за кредитними картками останньої, отриманих у позивача.

Крім того, не знайшло свого підтвердження несанкціоноване списання коштів з кредитного рахунку відповідача, оскільки службою безпеки банку встановлено, що 18.01.2023 року при здійсненні переказу коштів за рахунком відповідача НОМЕР_1 були коректно введений номер картки, термін її дії та CVV2, після чого транзакція була підтверджена 3Dsecure, який надсилався на фінансовий телефон відповідача.

Вирішуючи питання судових витрат, судом встановлено наступне.

Так, при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн ( понижуючий коефіцієнт 0,8 ), що підтверджено платіжним дорученням /а.с.18/.

Згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 76 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273,352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.07.2007 року у розмірі 45 661 (сорок п`ять тисяч шістсот шістдесят одну ) грн 33 коп. станом на 13.12.2023 року та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві ) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач АТ КБ "ПриватБанк" (, місцезнаходження - м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д );

відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ) .

Дата складення повного судового рішення 25.11.2024 року.

Суддя А.В.Михайловська