Справа № 544/583/22
пров. № 2/544/7/2024
Номер рядка звіту 15
РІШЕННЯ

іменем України

08 листопада 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

прокурора Мрічка В.І.,

представника НПП «Пирятинський» Мотроненко І.Ю.,

представника Кабінету Міністрів Мазур О.О.,

представника відповідача Пирятинської міської ради Савченко С.М.,

представника відповідача ПП « Удача» адвоката Ступніка С.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавської обласної військової адміністрації), Національного природного парку «Пирятинський» до Харківецької сільської ради, Пирятинської міської ради Полтавської області, ОСОБА_1 , ПП «Удача» про повернення земельної ділянки,

у с т а н о в и в:

Зміст позовних вимог

В червні 2022 року заступник Генерального прокурора М. Якубовський звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Полтавської обласної державної адміністрації (наразі - Полтавської обласної військової адміністрації), Національного природного парку «Пирятинський», відповідно до якого прохав: визнати недійсним рішення 17 сесії 6 скликання Харківецької сільської ради від 12.11.2012 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам» у частині надання такого дозволу ОСОБА_1 ; визнати недійсним рішення 22 сесії 7 скликання Харківецької сільської ради від 12.10.2017 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0038 у власність ОСОБА_1 ; скасувати рішення державного реєстратора Пирятинської районної державної адміністрації Соловей Л.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.09.2018 № 43181491 та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0038 та припинити право власності ОСОБА_1 на неї; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0038 від 05.11.2018 № 256, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Удача»; скасувати рішення державного реєстратора Пирятинської районної державної адміністрації Соловей Л.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.11.2018 № 43959567, здійсненої на його підставі реєстрації права оренди земельної ділянки за ПП «Удача» та припинити право оренди Приватного підприємства «Удача» на земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0038; зобов`язати ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавської обласної військової адміністрації) та у постійне користування національного природного парку «Пирятинський» земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0038; зобов`язати Приватне підприємство «Удача» повернути з незаконного користування у власність держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавської обласної військової адміністрації) та у постійне користування національного природного парку «Пирятинський» земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0038; стягнути з відповідачів судові витрати.

Позов прокурором обґрунтовано тим, що спірна земельна ділянка має особливий правовий статус, а саме відноситься до категорії земель природно-заповідного фонду. Проте, Харківецькою сільською радою Пирятинського району попри вимоги природоохоронного законодавства та з перевищенням повноважень оскаржуваними рішеннями було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 та передано їй вказану земельну ділянку у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Після реєстрації у 2018 році за собою права власності на земельну ділянку ОСОБА_1 передала її в оренду ПП «Удача» за договором від 05.11.2018 № 256.

Прокурор стверджував, що спірна земельна ділянка розташована у межах масиву територій НПП «Пирятинський» відповідно до проекту створення національного парку, до якого увійшло 12 028,42 га земель державної власності, з яких 5 555,14 га передано в постійне користування. У тому числі до території парку увійшло 880 га земель Харківецької сільської ради Пирятинського району (боліт - 443,9 га, луків - 416,1 га, лісових площ - 20,0 га). Як вбачається з відповіді Інституту географії HAHУ країни від15.11.2021№ 01-03/263 та доданих картографічних матеріалів,земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0038, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 і перебуває в оренді у ПП«Удача», розташована в межах об`єкта природно-заповідного фонду -НПП «Пирятинський». Спірна земельна ділянка розташована у межах масиву територій НПП «Пирятинський», запроектованих та наданих парку із вилученням у попередніх землекористувачів. Наведені докази,у тому числі картографічні матеріали, на яких доступно для візуального сприйняття зображено накладення площі земельної ділянки та меж території НПП «Пирятинський», у сукупності та взаємномузв`язку підтверджують, що спірна ділянка площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0038, яка входить у межі цього об`єкта і за своїми характеристиками належить до земель природно-заповідного фонду. Розташування земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0038 у межах НПП «Пирятинський» згідно з чинним законодавством свідчить про її належність до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює перебування цієї земельної ділянки у приватній власності з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, відтак, земельна ділянка підлягає поверненню у державну власність. Законодавством визначено,що вилучення земель природно-заповідного фонду належить до виключних повноважень Кабінету Міністрів України, проте останнім земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0038 у встановленому законом порядку з користування НПП «Пирятинський» не вилучалася. Однак Харківецькою сільською радою Пирятинського району у односторонньому та позасудовому порядку з перевищенням наданих законом повноважень, незаконно вилучено поза волею незалежного розпорядника держави в особі Кабінету МіністрівУкраїни (на момент виникнення спірних правовідносин) та НПП «Пирятинський» спірну земельну ділянку із земель природно-заповідного фонду та передано її у приватну власність ОСОБА_1 та незаконно змінено її цільове призначення без необхідного погодження органів контролю. Отже, незаконні дії сільської радипризвели до зміни цільового призначення спірної земельної ділянки із земель природно-заповідного фонду на землі сільськогосподарського призначення, що призвело до фактичного зменшення території НПП «Пирятинський». Наразі Харківецька сільська рада перебуває в стані припинення шляхом реорганізації, оскільки її територіальна громада увійшла до складу Пирятинської об`єднаної територіальної громади, тому її повноваження перейшли до Пирятинської міської ради, яка є відповідачем по справі. В умовах договору оренди від 05.11.2018 укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Удача», вказано про належність земельної ділянки площею 1 га зкадастровим номером :01:005:0038 на праві власності ОСОБА_1 . Проте, право власності на спірну земельну ділянку належить державі та в силу вимог закону приватна особа не може набути право власності на неї, що беззаперечно підтверджує незаконність подальшої передачі цієї земельної ділянки в користування ПП «Удача», оскільки укладати договір оренди землі може лише законний власник майна. З огляду на викладене, враховуючи недотримання вимог законодавства при укладенні договору оренди, а також його спрямованість на перешкоджання законному власнику ділянки в реалізації права власності, наявні правові підстави для усунення державі в особі Полтавської обласної державної адміністрації та НПП «Пирятинський» перешкод у користуванні ділянкою шляхом визнання договору оренди від 05.11.2018 недійсним. Розпорядниками земель державної форми власності, які знаходяться на їхній території за межами населених пунктів, для всіх потреб та відповідно суб`єктом власних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах є обласні державні адміністрації.Отже, для забезпечення Полтавській обласній державній адміністрації реальної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника щодо спірної земельної ділянки, необхідно усунути перешкоди в користуванні нею шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та здійсненої на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0038 з одночасним припиненням права власності на неї та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за ПП «Удача» з одночасним припиненням права оренди ПП «Удача» спірної земельної ділянки.

Оскільки уповноваженими у спірних правовідносинах органами не вчинено впродовж розумного строку дій, направлених на повернення земельної ділянки у власність держави та в користування парку, прокурор у передбаченому Законом України «Про прокуратуру» порядку звернувся до суду із вказаним позовом.

Сторони скористалися правом на подачу пояснень та заяв по суті, в яких навели доводи на підтримку своїх позицій по справі.

Від представника позивача Полтавської обласної військової адміністрації до суду надійшло письмове пояснення на позовну заяву, у якому останній зазначив, що ознайомившись з позовною заявою за доданими до неї документами, погоджується з викладеними у ній вимогами у повному обсязі, вважає їх повністю аргументованими та обґрунтованими, з огляду на наступні обставини. Відповідно до Указу Президента України від 11.12.2009 № 1046/2009 на території Пирятинського району Полтавськоїобласті створено національний природний парк «Пирятинський». Його віднесено до сфери управління Міністерства захисту довкілля та природних ресурсівУкраїни. До території національного природного парку «Пирятинський» погоджено в установленому порядку включення 12028,42 га земель державної власності, у тому числі 5555,14 га земель запасу, якінадаються йому в постійне користування, та 6473,28 га земель, які включаються до складуцього парку без вилучення. Створення національного природного парку «Пирятинський» за рахунок земель Харківецькоїсільської ради загальноюплощею 880 га погоджене Харківецькою сільською радою Пирятинського району рішенням 28 сесії 5 скликання від 17.03.2009. Всупереч положенням Земельного кодексу України, Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про природно-заповідний фонд України» рішенням 17 сесії 6 скликання Харківецької сільської ради Пирятинського району від 12.11.2012 надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власністьіз земель запасу Харківецької сільської ради площею 1 га для ведення особистого селянського господарства. Надалі рішенням 22 сесії 7 скликанняХарківецькоїсільської ради Пирятинського району від 12.10.2017 затвреджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та передано їй у власність ділянку площею 1 га, кадастровий номер :01:005:0038, для веденняособистого селянського господарства. Незаконність передачі зазначеної земельної ділянки у приватну власність підтверджується її розташуванням у межах національного природного парку «Пирятинський», що згідно з чиним законодавством свідчить про її належність до земель природно-заповідного фонду. При цьому, зазначена категорія земель не може передаватися у приватну власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності до статті 84 Земельного кодексу України. Крім цього, при передачі спірної земельної ділянки у приватну власність відбулася незаконна зміна її цільового призначення, що підтверджується наступним. У Харківецької сільської ради відсутні повноваження на зміну цільовогоп ризначення спірної земельної ділянки, яка в силу законодавства відноситься до державної власності в особі Полтавської обласної державної адміністрації та належить до земель природно-заповідного призначення у зв`язку із розташуванням на ній об`єкта природно-заповідного фонду - національного природного парку «Пирятинський». Крім цього, зміна цільового призначення та передача у приватну власність спірної земельної ділянки відбулася без погодження з Полтавською обласною державною адміністрацією та Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України, щопорушує вимоги статей 20, 118, 186-1 Земельного кодексу та статей 51-53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України». Отже, вимоги заступника Генерального прокурора заявлені в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Полтавської обласної державної (військової) адміністрації, національного природного парку «Пирятинський» про повернення земельної ділянки площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0038 у державну власність є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки спірна земельна ділянка не може перебувати у приватній власності в силу закону. Крім цього, рішення 17 серії 6 скликання Харківецької сільської ради Пирятинського району від 12.11.2012 та рішення 22 сесії 7 скликанняХарківецькоїсільської ради Пирятинського району від 12.10.2017 є такими, що прийняті всупереч закону та з перевищенням повноважень сільської ради. Тому наявні підстави для визнання його недійсним, з подальшим скасуванням державної реєстрації права приватної власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 . Полтавська обласнадержавна (військова) адміністрація також підтримує позицію заступника Генерального прокурора також і щодо визнаннянедійсним договору оренди земельної ділянки площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0038 від 05.11.2018, що укладений між відповідачем та приватним підприємством «Удача», з подальшим скасуванням державної реєстрації права оренди спірної земельної ділянки за приватним підприємством «Удача» з огляду на те, що такий спосіб захисту ефективно забезпечить відновлення відповідних прав та інтересів держави, оскільки це по суті є вимогою про усунення перешкод у користуванні майном і правовим наслідком її задоволення є створення державою в особі Полтавської обласної державної (військової) адміністрації та Національного природного парку «Пирятинський» належних умов і можливостей для повноцінноговикористання та розпорядження земельною ділянкою площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0038. Враховуючи вищевикладене просить позов задовольнити у повному обсязі.

Від представника позивача Кабінету міністрів України в особі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) до суду надійшло пояснення щодо позову, у якому представник зазначив, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню. До НПП «Пирятинський» погоджено включення 12 028,42 га земель державної власності, з яких 5 555,14 га передано парку в постійне користування. У тому числі до території парку увійшло 880 га земель Харківецької сільської ради Пирятинського району. Рішенням 22 сесії 7 скликання Харківецької сільської ради Пирятинського району від 12.10.2017 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 та передано їй у власність ділянку площею 1 га, кадастровий номер :01:005:0038, для ведення особистого селянського господарства. Відразу після цього, через три дні відповідач передала згадану ділянку в оренду ПП «Удача». Розташування спірної земельної ділянки у межах НПП «Пирятинський» згідно з чинним законодавством свідчить про її належність до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює перебування цієї ділянки у приватній власності. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних; міських рад відповідно до їх повноважень. Отже, законодавцем визначено, що вилучення земель природно заповідного фонду належить до виключних повноважень Кабінету Міністрів України. При цьому, відсутнє рішення Кабінету Міністрів України, яким вилучена спірна земельна ділянка у встановленому законом порядку з користування НПП «Пирятинський». Однак Харківецькою сільською радою Пирятинського району в односторонньому порядку з перевищенням наданих законом повноважень, незаконно вилучено поза волею належного розпорядника держави в особі Кабінету Міністрів України (на момент виникнення спірних правовідносин) та НПП «Пирятинський» - спірну земельну ділянку із земель природно-заповідного фонду та передано її у приватну власність. Спірна земельна ділянка в силу законодавства не може перебувати у приватній власності, тому право держави щодо земельної ділянки підлягає захисту шляхом зобов`язання повернути ділянку у державну власність.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державного реєстратора відділу державної реєстрації виконкому Пирятинської міської справи ОСОБА_2 до суду надійшло пояснення, у якому остання зазначила, що нею було проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 та іншого речового права оренди на земельну ділянку площею 1 га, кадастровий номер :01:005:0038. Державна реєстрація була проведена згідно чинного законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, згідно поданих документів: рішення Харківецької сільської ради від 12.10.2017 та договору оренди від 05.11.2018. При розгляді заяв були відсутні обмеження щодо земельної ділянки, тому перешкод для реєстрації прав не було і підстав для відмови теж.

Від представника відповідача- Пирятинської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що проти заявлених позовних вимог заперечує з наступних підстав. Інформація щодо спірної земельної ділянки, як об`єкта комунальної власності, з`явилась в даних Державного земельного кадастру 23.08.2017. Державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0038 здійснена на підставі рішення державного реєстратора Пирятинської РДА Соловей Л.В.25.09.2018 № 43181491 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Протягом закріпленого в законі періоду про строки позовної давності ніхто з юридичних осіб, в інтересах яких прокурором подано позов, не були обмежені в своєму праві і можливості довідатись з вказаних відкритих джерел про зміну статусу спірної земельної ділянки. Проте згадані особи мали таку можливість ще з 2017 року. Вважає, що у встановлений ст. 257 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності щодо вимог про визнання незаконними і скасування вищезазначених рішення (наказу) та запису про проведену державну реєстрацію права власності пропущено з неповажних причин, враховуючи, що позов подано лише у 2022 році. Рішенням двадцять восьмої сесії п`ятого скликання від 17.03.2009 Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області було погоджено створення Національного природного парку «Пирятинський» на території Харківецької сільської ради за рахунок земель сільської ради загальною площею 880 га. Проте відсутні будь-які докази про перебування спірної земельної ділянки в статусі земель природно-заповідного фонду та докази про те, що спірна земельна ділянка взагалі передавалась до складу земель Національного природного парку «Пирятинський» ні з вилученням, ні без такого, що не зумовлювало обов`язку органу місцевого самоврядування визначити її цільове призначення, як землі природно-заповідного фонду станом на час схвалення відповідних рішень Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Представник у відзиві звертає увагу, що у НПП «Пирятинський» взагалі відсутні відомості щодо затвердження проекту землеустрою національного природного парку та затвердженого проекту організації територій національного природного парку. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту перебування спірної земельної ділянки в статусі земель природно-заповідного фонду та зареєстрованого права власності державою органу, що здійснював би функції держави щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою (права власності в цілому), як серед осіб, в інтересах яких подано позов, так і взагалі. Харківецька сільська рада Пирятинського району Полтавської області діяла відповідно до норм чинного законодавства, в межах наданих повноважень при передачі земельної ділянки у власність протягом всієї передбаченої законодавством процедури (від надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення до затвердження такого проекту). Спірна земельна ділянка не вибувала зі складу земель, що відносяться до відання органу місцевого самоврядування (землі комунальної власності) та не передавалась будь-яким державним органам, організаціям, підприємствам та установам. Ця ділянка перебувала і наразі перебуває в межах населеного пункту, що свідчить про наявність відповідних повноважень у Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області щодо передачі такої ділянки у приватну власність у встановленому порядку. Таким чином, Харківецька сільська рада, як розпорядник земель, не погоджувала виділення земельної ділянки чи зміну її цільового призначення з будь-якими іншими органами. Таким чином, підстави для визнання недійсними рішення Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам» у частині надання дозволу ОСОБА_1 від 12.11.2012 та рішення Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » від 12.10.2017 відсутні. 05.11.2018 між ОСОБА_1 та приватним підприємством «Удача» укладено договір оренди землі на земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0038 та зареєстровано право оренди. На момент укладання вищезгаданого договору оренди не існувало жодних законодавчих та технічних перешкод. Повноваження власника підтверджувались даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будь-яких обтяжень, арештів та заборон не існувало, що перевірялось суб`єктом реєстрації в передбаченому відповідною процедурою порядку. Об`єкт права приватної власності, яким була і є наразі спірна земельна ділянка, дозволений для цивільного обороту. Приватне підприємство «Удача» в рамках своєї статутної господарської/підприємницької діяльності має право мати в оренді засоби виробництва, включаючи землю, та є добросовісним набувачем відповідного речового права оренди. Виходячи з викладеного підстав для визнання недійсним вищезазначеного договору оренди, а також для скасування рішення державного реєстратора немає. Прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень, проте матеріали справи не містять документально підтверджених даних щодо таких повідомлень. Таким чином, прокурору необхідно керуватися порядком, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог, оскільки прокурором при поданні позову не дотримано процедури, визначеної законодавством, щодо підстав та можливості представництва в суді держави в особі компетентних органів, не обґрунтовано свої позовні вимоги, не доведено підстав, не надано відповідних доказів, які б давали йому право на задоволення вимог про повернення земельної ділянки.

Від представника відповідача ПП «Удача» адвоката Ступніка С.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву,у якому останній зазначив, що визначальною обставиною для встановлення істини по справі є встановлення факту перебування спірної земельної ділянки в статусі земель природно-заповідного фонду станом на час ухвалення відповідних рішень Харківецької сільської ради.Указав, що спірна земельна ділянка (рілля) взагалі не передавалась до складу земель Пирятинського НПП ні з вилученням, ні без такого, що не зумовлювало обов`язку органу місцевого самоврядування визначити її цільове призначення, як землі природно-заповідного фонду.Відповідно до рішення двадцять восьмої сесії п`ятого скликання Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 17.03.2009 було ухвалено передати 443,9 га боліт, 416,1 га лук, 20,00 га лісових площ. Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту перебування спірної земельної ділянки в статусі земель природно-заповідного фонду.Також зазначив, що одна з осіб, в інтересах яких подано позов, включаючи Полтавську обласну державну адміністрацію, вказану власником і законним володільцем спірної земельної ділянки, не набувала у встановленому законодавством порядку права власності на неї, як і прав титульного володільця.Відтак не існує,і не існувало жодного уповноваженого державою органу, що здійснював би функції держави щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою (права власності в цілому), як серед осіб,в інтересах яких подано позов,так і взагалі. Негаторний позов, за відсутності належним чином підтверджених прав власника чи повноважень титульного володільця, задоволенню не підлягає. Харківецька сільська рада Пирятинського району Полтавської області при передачі земельної ділянки у власність на протязі всієї передбаченої законодавством процедури (від надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення до затвердження такого проекту) діяла відповідно до норм земельного та іншого законодавства, в межах наданих повноважень, спірна земельна ділянка не вибувала зі складу земель, що відносяться до відання органу місцевого самоврядування (землі комунальної власності) та не передавалась будь-яким державним органам, організаціям, підприємствам та установам. Дана ділянка перебувала і наразі перебуває в межах населеного пункту, що свідчить про наявність відповідних повноважень у Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області щодо передачі такої ділянки у приватну власність у встановленому порядку. Тобто, не виникало обов`язку погоджувати виділення земельної ділянки чи зміну її цільового призначення з будь-якими іншими органами. Отже підстави для визнання недійсними рішення Харківецької сільськоїради Пирятинського району Полтавської області від 12.11.2012 та 12.10.2017 відсутні. Станом на 05.11.2018 не існувало жодних законодавчих та технічних перешкод для укладення оспорюваного оговору оренди. Повноваження власника підтверджувались даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,будь-яких обтяжень, арештів та заборон не існувало,що перевірялось суб`єктом реєстрації в передбаченому відповідною процедурою порядку. Об`єкт права приватної власності, яким була і є наразі спірна земельна ділянка, дозволений для цивільного обороту.Приватне підприємство «Удача» в рамках своєї статутної господарської/підприємницької діяльності має право мати в оренді засоби виробництва, включаючи землю та є добросовісним набувачем відповідного речового права оренди.Отже виходячи з викладеного підстав для визнання недійсним договору оренди від 05.11.2018,укладеної між приватним підприємством«Удача» та ОСОБА_1 та скасування його державної реєстрації немає. Також представник відповідача вважає, що позивачем пропущено строк давності,що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог та об`єднано юридично несумісні способи захисту.Також зазначив, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади,орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження,а також у разі відсутності такого органу.Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду,повідомити про це громадянина та йогозаконною представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.Але, матеріали справи не містять документально підтверджених даних щодо таких повідомлень.Проте прокурором в даному випадку не дотримано процедури, визначеної законодавством, щодо підстав та можливості представництва в суді держави в особі компетентних органів. У зв`язку з викладеним просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Від представника позивача - заступника Генерального прокурора до суду надійшла відповідь на відзив Пирятинської міської ради Полтавської області, в якому останній вважає викладені у відзиві твердження безпідставними й такими, що не ґрунтуються на законодавстві та не спростовують законності вимог про повернення державі земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0038. Зазначив про безпідставність доводів щодо пропуску строків позовної давності при зверненні до суду із цим позовом та об`єднання юридично несумісних способів захисту (віндикаційного та негаторного). Земельна ділянка, яка є предметом спору в цій справі, має спеціальний правовий титул, оскільки за своїми характеристиками належить до земель природно-заповідного фонду, тому не може мати приватного власника. Вибуття такої земельної ділянки з державної власності шляхом реєстрації права власності на неї відповідача й укладення договору оренди з ПП «Удача» свідчить про порушення прав держави на користування та розпорядження цією ділянкою, що триває. Повернення державі земельної ділянки природо-заповідного фонду необхідно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж всього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки. Про вибуття спірної земельної ділянки з державної власності позивачу стало відомо у ході досудового розслідування кримінальних провадженнях № 0000021 від 29.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, за фактом розорювання земельних ділянок на території НПП «Пирятинський» та №0001567 від 29.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 367 КК України, за фактом бездіяльності щодо охоронних заходів на території НПП «Пирятинський», що спричинило порушення функціонального використання території природно-заповідного фонду. Ураховуючи правову природу спірних правовідносин, які за своїм характером є негаторними щодо правильного застосування матеріального права у справах відповідної категорії, оскільки земельна ділянка природно-заповідного фонду з кадастровим номером :01:005:0038 продовжує бути зареєстрованою на праві власності за відповідачем і перебувати у користуванні ПП «Удача», а тому порушення прав її законного володільця Полтавської обласної державної адміністрації та НПП «Пирятинський» на реалізацію усіх правомочностей власника триває, зазначений позов заявлено в межах позовної давності. Території, які увійшли до складу НПП «Пирятинський» згідно з проектом його створення, у силу закону є землями природно-заповідного фонду з поширенням на них усіх обмежень щодо користування і розпорядження, визначених для цієї категорії земель. Пирятинська міська рада у відзиві вказує на відсутність затвердженого проекту із землеустрою і проекту організації території Парку, а також зазначає, що додані до позову рішення органів місцевого самоврядування передбачають лише погодження передачі НПП «Пирятинський» певної арифметичної кількості земель без графічної деталізації їх розташування на місцевості. Разом з тим, такими твердженнями відповідач не лише свідомо спотворює обґрунтування позову, а й умисно залишає поза увагою зміст поданих позивачем доказів. У позові детально і послідовно описано процедуру створення НПП «Пирятинський» та вказано, що проект землеустрою щодо винесення меж Парку в натурі (на місцевості) не розроблений, проте це не впливає на правовий статус його територій як земель природно-заповідного фонду, оскільки їх належність до земель Парку визначається за проектом створення. Процедура створення об`єкта природно-заповідного фонду на погоджених до передачі землях завершена прийняттям Президентом України Указу від 11.12.2009 № 1046/2009 про створення НПП «Пирятинський», до складу якого увійшло, зокрема, 880 га земель Харківецької сільської ради, з них 780 га з залученням і передачею в користування Парку. Враховуючи зазначені у позові та цій відповіді на відзив норми земельного та природоохоронного законодавства, з прийняттям згаданого Указу в силу прямої вказівки закону вказані 880 га набули статусу земель природно-заповідного фонду. Посилання відповідача на відсутність затвердженого проекту організації території НПП «Пирятинський» видається дивним, з урахуванням того, що доданий до позову примірник проекту організації території НПП «Пирятинський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів містить відмітку про його затвердження наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 14.08.2014 № 263. При цьому вбачається, що відповідач помилково ототожнює цей проект із проектом створення Парку, які є двома самостійними пакетами документів. Наявність розробленого проекту організації території НПП «Пирятинський» додатково підтверджує, що створення цього Парку мало не формальний, а цілком реальний характер, юридичним наслідком якого є встановлення заповідного режиму на визначеній території земель. Просторове геоінформаційне співставлення в ідентичному масштабі земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0038 і території НПП «Пирятинський», яка за проектом його створення передана Парку з вилученням у попередніх землекористувачів, виконане Інститутом географії України (листи від 15.11.2021 № 01-03/263, від 03.06.2022 № 01-03/33). Згідно з картографічними матеріалами згадана ділянка повністю перебуває в межах території Парку, наданої з вилученням у попередніх землекористувачів (Харківецької сільської ради). Більше того, Публічна кадастрова карта України також містить інформацію щодо фактичного геопросторового розташування території НПП «Пирятинський». На згаданій карті доступно для візуального сприйняття зображено накладення земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0038 на територію Парку, що додатково доводить її входження до природно-заповідних земель.Пирятинська міська рада,розпорядившись своїми процесуальними правами на власний розсуд,жодних доказів на спростування викладених у позові обставин не подала і про їх існування не зазначила, обмежившись твердженнями про недоведеність позовних вимог.У 2011та 2012 роках, тобто майже через три роки після погодження передачі земель і створення НПП «Пирятинський», Харківецька сільська рада надала дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам за рахунок земель Парку. Відповідно, вказане унеможливило розроблення проекту землеустрою щодо встановлення меж, оскільки ці території набули статусу спірних. У 2013 році НПП «Пирятинський» звертався до Харківецької сільської ради щодо уточнення згаданих питань і згідно з отриманою відповіддю сільська рада не підтвердила графічними матеріалами віднесення спірних ділянок до території Парку.Проте, така позиція не має жодного юридичного значення,оскільки ці землі після прийняття Президентом України Указу від 11.12.2009№ 1046/2009 про створення НПП «Пирятинський» уже увійшли до складу Парку і мають статус земель природно-заповідного фонду, розпорядження якими знаходиться поза межами повноважень Харківецької сільської ради.Будь-які дії чи рішення,які мають наслідком зменшення площі об`єкта природно-заповідного фонду, повинні здійснюватися у суворій відповідності до вимог природоохоронного законодавства. Самовільне рішення Харківецької сільської ради про виключення окремих ділянок зі складу території, яка була погоджена для передачі Парку, суперечить нормам законодавства і не породжує юридичного наслідку у виді втрати цією територією заповідного статусу. У цій справі межі НПП «Пирятинський`у натурі (на місцевості) не встановлені, проте це не впливає на статус територій цього Парку як природно-заповідних земель. Щодо помилкового твердження відповідача про розташування спірної земельної ділянки в межах населеного пункту та повноважень Харківецької сільської ради на розпорядження нею, то матеріалами справи підтверджується, що до НПП «Пирятинський» погоджено включення 12028,42 га земель державної власності,з яких 5555,14 га передано парку в постійне користування.У тому числі до його території увійшло 880 га земель Харківецької сільської ради Пирятинського району, це підтверджується рішенням 28 сесії 5 скликання Харківецької сільської ради Пирятинського району від 17.03.2009.Доказами, наданими прокурором до суду з позовною заявою підтверджується, що спірна земельна ділянка територіально розташована у масиві земель поза межами с. Харківці, жодних об`єктів нерухомості комунальної форми власності на ній немає,тому в силу згаданих положень законодавства вона є землею державної, а не комунальної форми власності і Харківецька сільська рада розпорядилася нею з перевищенням наданих законодавством повноважень.Титульним володільцем спірної земельної ділянки, яка перебуває в користуванні НПП «Пирятинський» є Полтавська обласна державна адміністрація, яка має право звернутися до суду за захистом порушеного права як власник та розпорядник земель державної форми власності за межами населених пунктів для всіх потреб.Стосовно представництва Офісом Генерального прокурора інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Міндовкілля представник позивача зазначив, що уповноважений державний орган не ухвалював рішення про припинення зазначеного права, а також відбулася зміна цільового призначення з передачею для ведення особистого селянського господарства, що порушує права та інтереси держави в особі позивачів, які не вживали заходів для повернення цієї ділянки у постійне користування держави, хоча були обізнані про порушення,спірна ділянка належить до земель державної власності, входить в межі об`єкта природно-заповідного фонду та передана НПП «Пирятинський», а отже, відноситься до тих земель, які згідно зі ст.178 ЦК України,ст.84 ЗК України не можуть бути надані у приватну власність громадянину для ведення особистого селянського господарства. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету МіністрівУкраїни, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.Отже, законодавцем визначено, що зміна цільового призначення та вилучення земель природно-заповідного фонду належать до виключних повноважень Кабінету Міністрів України. У спірних правовідносинах земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0038 Кабінетом МіністрівУкраїни у встановленому законом порядку з користування НПП «Пирятинський» не вилучалася.Законодавцем визначено,що зміна цільового призначення та вилучення земель природно-заповідного фонду належать до виключних повноважень КабінетуМіністрів України. Кабінет Міністрів України та Міндовкілля є суб`єктами владних повноважень,які також уповноважені на звернення до суду з позовом про повернення спірних земельних ділянок. Ураховуючи наведене, доводи Пирятинської міської ради про належність спірної земельної ділянки до земель комунальної форми власності є безпідставними. Крім того, відповідачем належними та допустимими доказами неспростовано доводи позову проте, що Харківецька сільська рада з перевищенням наданих законодавством повноважень розпорядилася земельною ділянкою природно-заповідного фонду державної форми власності, а тому його доводи про правомірність оскаржуваних рішень Харківецької сільської ради є необґрунтованими. Щодо необґрунтованості доводів відповідача про те, що ПП«Удача» є добросовісним набувачем права оренди земельної ділянки, яка дозволена для цивільного обороту та відсутність перешкод для укладення договору оренди земельної ділянки зазначив,що відповідач набула право власності на спірну земельну ділянку на підставі незаконних рішень Харківецької сільської ради.У подальшому між відповідачем та ПП «Удача» укладено договір та передано спірну земельну ділянку в оренду вказаному підприємству терміном на 10 років. Разом з тим згідно з вимогами ч.4 ст.84 ЗК України спірна ділянка взагалі не могла бути предметом таких правочинів між приватними особами,а отже не вибула з володіння держави,а її зареєстрований власник змінився лише формально.В умовах договору оренди укладеного між відповідачем та ПП«Удача», вказано про належність земельної ділянки площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0038 на праві власності ОСОБА_1 . Проте право власності на спірну земельну ділянку належить державі та в силу вимог закону приватна особа не може набути право власності на неї, що беззаперечно підтверджує незаконність подальшої передачі цієї земельної ділянки в користування ПП «Удача», оскільки укладати договір оренди землі може лише законний власник майна.Таким чином, оскільки при укладенні згаданого договору наведені вище вимоги ЦК України, ЗК України,Законів України «Про охоронунавколишнього природногосередовища»,«Про природно-заповідний фонд України» не дотримані,наявні визначені ст.ст.203,215ЦК України правові підстави для визнання правочину недійсним. Існування згаданого договору перешкоджає Полтавській обласній державній адміністрації та НПП «Пирятинський» у реалізації від імені держави правомочностей користування і розпорядження майном,оскільки в силу положень ст.148-1 ЗК України у разі повернення спірної земельної ділянки у власність держави до Полтавської обласної державної адміністрації та НПП «Пирятинський» перейдуть права та обов`язки за чиним договором оренди щодо такої земельної ділянки.Використання такого способу захисту як визнання недійсним договору оренди якнайкраще забезпечить відновлення відповідних права та інтересів держави,оскільки ця позовна вимога за своєю правовою природою є вимогою про усунення перешкод у користуванні майном і правовим наслідком її задоволення є створення державі в особі Полтавської обласної державної адміністрації та НПП «Пирятинський» належних умов і можливостей для повноцінного використання та розпорядження земельною ділянкою площею 1га з кадастровим номером :01:005:0038. Щодо необґрунтованості доводів відповідача про те, що прокурором не дотримано процедури визначеної законодавством, щодо підстав та можливості представництва в суді держави в особі компетентних органів. Офісом Генерального прокурора 07.12.2021 на адреси Кабінету Міністрів України, Міндовкілля, Полтавської обласної державної адміністрації та НПП «Пирятинський» надсилалися листи за №№ 12/2-122443вих-21, 12/2-122447вих-21, 12/2-122442вих-21, 12/2-122439вих-21 відповідно, якими поінформовано уповноважені органи про протиправне надання Харківецькою сільською радою у приватну власність земельних ділянок на території НПП «Пирятинський», зокрема і спірної. Таким чином, уповноважені органи були повідомлені про те, що спірна земельна ділянка природно-заповідного фонду незаконно вибула із державної власності попри пряму заборону, передбачену ст. 84 ЗК України, та могли становити вищевказані обставини порушення державних інтересів. Проте уповноважені органи - Кабінет Міністрів України, Міндовкілля, Полтавська обласна державна адміністрація та НПП «Пирятинський» - за наявності інформації про порушення вимог законодавства заходів до призначення перевірки фактів порушення, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуаці, в тому числі подання позову не вживали та не повідомляли прокурора про відсутність такого порушення. У зв`язку з невжиттям уповноваженими органами протягом тривалого часу шести місяців, жодних заходів прокурор самостійно звернувся з позовом в інтересах держави у червні 2022 року. Таким чином, держава з метою захисту екосистеми України та дотримання екологічних прав громадян зобов`язана забезпечити належну охорону земель природно-заповідного фонду, у тому числі і спірної ділянки, яка входить у межі НПП «Пирятинський». Виконання таких зобов`язань якнайкраще відповідає громадським інтересам, оскільки це сприятиме не лише збереженню унікального об`єкта екосистеми і стабільності навколишнього природного середовища, а й дасть населенню доступ до виняткового за красою та різноманітністю природного комплексу. За таких обставин прокурором у позовній заяві належним чином обґрунтовано необхідність захисту порушених інтересів держави та суспільства. Враховуючи наведене просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від представника відповідача ПП «Удача» адвоката Ступніка С.В. до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що приватне підприємство «Удача» проти аргументів, викладених у відповіді на відзив заступника Генерального прокурора заперечує повністю. Позивач вкотре, повторюючи тези власне позовної заяви, досить розлого зупиняється на висвітленні процедури створення і оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. При цьому, за приписами ст.ст. 51-53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено низку юридично значимих дій, сукупність яких, включаючи розробку, погодження та затвердження проекту створення національного парку, відносить певні земельні ділянки до статусу природно-заповідних. Але у самих матеріалах справи містяться документи, які свідчать про неповноту виконання вищезгаданих норм, що дає підстави вважати проект некоректним у відповідній частині. У листі-відповіді НПП «Пирятинський» від 20.12.2021 № 590 на запит Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 11/11-05/2196-21 від 15.12.2021 вказано про розбіжності між проектом створення та графічними матеріалами. «Підтверджуючи матеріали, які надійшли від Харківецької сільської ради земельні ділянки з кадастровими номерами, які вказані в запиті, не підтверджені графічними матеріалами про входження в територію національного природного парку «Пирятинський». До числа таких ділянок входить і спірна, у сукупність матеріалів, що містяться в проекті створення НПП «Пирятинський» не підтверджує факту входження спірної земельної ділянки до його складу». Що стосується вербально переконливого наукового терміну «просторове геоінформаційне співставлення в ідентичному масштабі», слід зауважити, що відповідачу, власне і суду, невідома наразі глибина наукового занурення шановних фахівців Інституту географії HAH України в достовірність та повноту проекту створення НПП «Пирятинський», який, містить істотні хиби саме в частині графічних, а відтак і географічних матеріалів. За таких умов, клопотання представника відповідача щодо необхідності експертних досліджень з даного питання, є абсолютно доречним та актуальним. Прокурор, підкреслюючи вихід Харківецької сільської ради за межі повноважень, неодноразово посилається на факт знаходження спірної земельної ділянки за межами населеного пункту. Але, відповідно до рішення двадцять восьмої сесії п`ятого скликання Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 17.03.2009 було ухвалено передати 443,9 га боліт, 416,1 га лук, 20,00 га лісових площ, без жодного гектара ріллі. У розпорядженні позивача знаходиться проект землеустрою щодо спірної земельної ділянки, в якому міститься його важлива складова - висновок відділу Держземагентства у Пирятинському районі Полтавської області про погодження такого проекту. Висновок же містить відомості про спірну земельну ділянку, як таку, що находиться в межах с. Харківці та є ріллею. Стосовно підстав представництва прокурором, наголошує, що, зокрема, Національний природний парк «Пирятинський», як власне, основний процесуальний персонаж в даній справі на стороні позивача, жодним чином не ухилявся від здійснення власних функцій та повноважень в частині наміру самостійного звернення з відповідним позовом. Листом № 121 від 04.05.2022 Національний природний парк «Пирятинський» повідомив Офіс Генерального прокурора фактично лише про відсутність надходження коштів на оплату судового збору від Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України. Відповідь позивача на відзив не підтверджує належним чином аргументів позовної заяви та не спростовує позиції відповідача, викладеної у відзиві.

Пояснення учасників справи у судових засіданнях

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Суду надав пояснення, аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив на позовну заяву. Вважає, що до даного виду спору не можна застосувати строки позовної давності, оскільки порушення є триваючим. Позов є негаторним і на нього не може поширюватися норма щодо позовної давності.

Представник позивача Полтавської обласної військової адміністрації у судове засідання не з`явився, до суду надіслав письмове пояснення на позовну заяву у якому зазначив, що погоджується з викладеними у позовній заяві вимогами у повному обсязі, вважає їх повністю аргументованими та обґрунтованими, просила розгляд справи проводити без участі представника Полтавської ОВА.

Представник позивача Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

Представник позивача Кабінету міністрів України, Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судовому засідання заявлені вимоги заступника Генерального прокурорала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у поясненні.

Представник позивача - Національного природного парку «Пирятинський» у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Не погоджується з доводами представника відповідача ПП «Удача» адвоката Ступніка С.В., що землі, які включаються до складу природно-заповідного фонду визначаються за технічною документацією із земель землеустрою щодо винесення меж в натурі (якщо вона розробляється), а у разі не розроблення технічної документації -відповідно до проектів створення природно-заповідного фонду. Спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:00438, площею 1 га, розташована у межах масиву територій НПП «Пирятинський», запроектованих та наданих парку вилученням у попередніх землекористувачів. На Публічній кадастровій карті України зображено накладення земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0038 на територію НПП «Пирятинський», відповідно до картографічних матеріалів Інституту географії НАН України. Про вибуття спірної земельної ділянки із державної власності НПП «Пирятинський» стало відомо у 2021 році під час досудового розслідування кримінальних проваджень.

Відповідач - Харківецька сільська рада, рішенням 2 сесії 8 скликання Пирятинської міської ради Полтавської області від 11.12.2020 № 54, як юридична особа припинена, у результаті реорганізації шляхом приєднання до Пирятинської міської ради Лубенського району Полтавської області (а.с.83-88 том 2). Представники відповідача Пирятинської міської ради проти задоволення позову заперечували з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача Приватного підприємства «Удача» адвокат Ступнік С.В. у судовому засідання проти задоволення позову заперечував. Вважає, що оскільки проекту створення Парку відповідно до встановлених законом вимог немає, встановити реально факт накладення спірної земельної ділянки на землі Природно-заповідного фонду неможливо, що підтверджується зокрема і позицією експертної установи, яка не змогла провести експертизу. Висновок наданої прокурором експертизи заслуговує критичної оцінки. ПП «Удача» набуло речового права оренди відповідно до норм законодавства і не може бути позбавленим цього права відповідно до практики Європейського Суду з прав людини. Вважає, що з огляду на недоведеність того, що земля має реальні перетини чи накладки з землею Природно-заповідного фонду, які зовсім не визначені, вважає, що у позові має бути відмовлено у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення про її виклик в судове засідання на офіційному вебсайті Судової влади України.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державного реєстратора відділу державної реєстрації виконкому Пирятинської міської справи Соловей Л.В. до суду надійшло пояснення, у якому вона просила розгляд справи проводити без її участі.

Щодо встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин.

01.12.2008 року Президентом України постановлено Указ № 1129/2008 Про розширення мережі та території національного природного парку та інших природно-заповідних об`єктів».

На виконання даного Указу Пирятинська районна рада Полтавської області просила Держуправління навколишнього природного середовища підняти клопотання перед Міністерством охорони навколишнього природного середовища України про надання дозволу на проведення робіт щодо попереднього погодження місця розташування НПП «Пирятинський», про що свідчить лист від 18.02.2009 вих. № 65 (том 1 а.с. 123).

Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області листом за вих. № 621/05-01 від 06.03.2009 «Про подання на розгляд клопотання про необхідність створення національного природного парку «Пирятинський» із додатком "Орієнтовна площа під створення НПП «Пирятинський», порушило клопотання перед Міністерством охорони навколишнього природного середовища України про необхідність створення НПП «Пирятинський» (том 1 а.с. 112-117).

Пирятинська районна рада Полтавської області надіслала до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України клопотання «Про створення НПП «Пирятинський» (лист вих. № 86 від 11.03.2009), де вказала про те, що територія запропонована для створення 11 000 га, повністю знаходиться в адміністративних межах Пирятинського району Полтавської області, користувачі, зокрема і Харківецька сільська рада (том 1 а.с. 119-123).

Рішеннями Березоворудської сільської ради, Березоворудського технікуму Полтавської державної аграрної академії, Великокручанської сільської ради, Грабарівської сільської ради, Давидівської сільської ради, Дейманівської сільської ради, Каплинцівської сільської ради, Олександрівської сільської ради, Сасинівської сільської ради, Пирятинської міської ради, ВАТ «Каплинцівське», ДП «Пирятинське лісове господарство», ДП СГП «Березівське» попередньо погоджено створення НПП «Пирятинський» на території із вказанням площ в т.ч. з вилученням надавши їх у постійне користування (том 1 а.с. 149,150,151,152,153,154,155,156,157158,159).

Рішенням 28 сесії 5 скликання Харківецької сільської ради від 17.03.2009 погоджено створення НПП «Пирятинський» на території сільської ради загальною площею 880 га за рахунок земель сільської ради (боліт 443,9 га, луки 416,1 га, лісових площ 20,0 га) в тому числі з вилученням 780 га та надання їх у постійне користування НПП «Пирятинський» (боліт 443,9 га, луків 336,1 га) (том 1 а.с. 148).

Листом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 09.04.2009 «Щодо розгляду клопотання» (том 1 а.с. 118) повідомлено Пирятинську районну раду про розгляд та схвалення клопотання щодо створення НПП «Пирятинський».

Рішенням 27 сесії 5 скликання Пирятинської районної ради Полтавської області від 10.04.2009 «Про попереднє погодження матеріалів вибору земельних ділянок під створення Національного природного парку «Пирятинський» із додатком попередньо погоджено матеріали вибору земельних ділянок загальною площею 12 474,18 га, в т.ч. з вилученням 7 128,0 га під створення НПП «Пирятинський», та перелік земель, що входять до складу (том 1 а.с. 138-140).

Розпорядженням голови Пирятинської районної державної адміністрації «Про надання згоди на створення на території району Національного природного парку «Пирятинський» від 16.06.2009 № 205 із додатком (том 1 а.с. 141-142), враховуючи рішення сесії міської і сільських рад та подані документи, надано згоду на створення на території району НПП «Пирятинський» загальною площею 12 028,42 га, в тому числі із вилученням у відповідних місцевих радах 5 555,14 га землі та надання її в постійне користування зазначеному парку.

В подальшому розпорядженням голови Пирятинської районної ради Полтавської області уточнено площу земельних ділянок під створення НПП «Пирятинський» від 17.07.2009 № 53 із додатком (том 1 а.с. 124-125).

Рішенням 22 сесії 5 скликання Полтавської обласної ради від 28.08.2009 «Про оголошення, зміну меж територій та об`єктів природо-заповідного фонду Полтавської області» вирішено «Дати згоду на оголошення національного природного парку "Пирятинський"........ та звернутися до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України про необхідність створення .... об`єктів (додаток 4)...." (том 1 а.с. 130-135).

Висновками Пирятинської районної санітарно-епідеміологічної станції вих. № 1530 від 29.09.2009, відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Пирятинської районної державної адміністрації вих. № 165 від 29.09.2009, відділу Держкомзему у Пирятинському районі Полтавської області вих. № 01-01.11/1072 від 04.11.2009 надано згоду на створення на території району НПП «Пирятинський» (том 1 а.с. 136-137, 143,144).

Своїми листами Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства вих. № 06-02/1172 від 01.10.2009, управління культури Полтавської обласної державної адміністрації вих. № 01-20/3164 від 07.10.2009, відділ з питань туризму і курортів Полтавської обласної державної адміністрації вих. № 01-20/278 від 12.10.2009 дали згоду на створення НПП «Пирятинський» (том 1 а.с. 145,146,147).

Указом Президента України від 11.12.2009 № 1046/2009 на території Пирятинського району Полтавської області з метою збереження, відтворення й ефективного використання цінних природних та історико-культурних комплексів і об`єктів степової зони, що мають особливу природоохоронну, рекреаційну, наукову, культурно-освітню й естетичну цінність, створено Національний природний парк «Пирятинський» (том 1 а.с. 50-51).

Відповідно до наданих охоронних зобов`язань від 23.05.2012 Харківецька сільська рада Пирятинського району в особі сільського голови ОСОБА_3 дала зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження національного природного парку «Пирятинський» відповідно до Указу Президента України від 11.12.2009 № 1046/2009 у межах Харківецької сільської ради Пирятинського району загальною площею 100 га. Дане охоронне зобов`язання зареєстроване в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області 25.04.2012 за № 575 (том 1 а.с. 67).

Крім того, охоронні зобов`язання 24.05.2012 були підписані міським головою Пирятинської міської ради на 800 га та НПП «Пирятинський» на 5 555,14 га (том 1 а.с. 68,69).

14.08.2014 наказом Міністерства екології та природних ресурсів № 263 затверджено проект організації територій НПП «Пирятинський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів, розроблений Приватним акціонерним товариством «Науково-виробничий комплекс «Курс» (відповідно до інформації з Реєстру юридичних осіб, вид діяльності останніх: Дослідження експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук) (том 1 а.с. 201-250, том 2 а.с. 1-71). Вказаний проект містить зміст, що складається із 7 розділів. Підпункт 1.1 розділу 1 інформує про місцезнаходження, склад земель, межі та загальну площу НПП в цифрах. Розділ 7 містить додатки, один з яких під № 4 Карти і Картосхеми (том 2 а.с. 56) пустий аркуш.

У 2021 році ДП «Центр Державного земельного кадастру» було опрацьовано (тобто оцифровано, векторізовано та прив`язано до державної геодезичної мережі) географічні дані, надані в електронному виді Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України. Також, Центром ДЗК забезпечено оновлення даних в інформаційно-довідковому шарі «Природно-заповідний фонд» Публічної кадастрової карти України.

Проект створення об`єкту природно-заповідного фонду, який визначає межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду та охоронні зони, що необхідні для їхньої охорони, зберігається у Мінприроди та обласних департаментах (управліннях) екології та природних ресурсів. Такий проект визначає територію природно-заповідного фонду чи місце розташування об`єкту природно-заповідного фонду і є підставою включення у кадастрову карту інформації про існуючі обмеження та обтяження.

Також, судом установлено, що 25.10.2012 від ОСОБА_1 до сесії Харківецької сільської ради надійшла заява про надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1 га із земель запасу Харківецької сільської ради (том 1 а.с. 165,166).

Рішенням 17 сесії 6 скликання Харківецької сільської ради Пирятинського району від 12.11.2012, «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок громадянам» ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель запасу на площу 9 га Харківецької сільської ради (том. 1 а.с. 167-168).

12.10.2017 від ОСОБА_1 надійшла до сесії Харківецької сільської ради заява про затвердження проекту землеустрою щодо земельної ділянки, що посвідчують право власності на земельну ділянку, яка знаходиться у с. Харківці у адміністративних межах Харківецької сільської ради ( том 1 а.с. 169).

Рішенням 22 сесії 7 скликання Харківецької сільської ради Пирятинського району від 12.10.2017, на підставі заяви ОСОБА_1 від 12.10.2017, було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 та передано їй у власність ділянку площею 1 га, кадастровий номер :01:005:0038 для ведення особистого селянського господарства (том 1 а.с. 170).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що державним реєстратором Пирятинської райдержадміністрації Полтавської області Соловей Л.В. 21.09.2018 № 28080345 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43181491 від 25.09.2018 за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0038 для ведення особистого селянського господарства (том 1 а.с. 174-175).

05 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Удача» було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (далі - Договір оренди), загальною площею 1 га, кадастровий номер :01:005:0038 на 10 років (том 1 а.с. 176-180). Строк дії договору оренди встановлено до 05.11.2028 року.

Відповідно до Витягу з ЄРДР від 29.07.2021 за фактом невиконання чи неналежного виконання своїх обов`язків службовими особами КМУ, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України та фактом незаконного заволодіння протягом 2019-2021 років частиною об`єкта природно-заповідного фонду України, шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, відкрите кримінальне провадження за ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 190 КК України ( том 2 а.с. 90-91).

Мотиви суду, норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Частина 1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст.81ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів врегульовані спеціальним Законом України «Про природно-заповідний фонд».

Вказаний закон відносить національні природні парки до природно-заповідного фонду України. (ст. 3 Закону).

Території природних заповідників, заповідні зони біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, надані національним природним паркам, є власністю Українського народу. (ст. 4 Закону)

Відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (в редакції станом на 11.12.2009) (далі - Закон № 2456-XII) порядок створення і оголошення територій та об`єктів природно- заповідного фонду регулювався Розділом VІІ цього Закону. Порядок створення й оголошення території національним природним парком (НПП) врегульовано статтями 51-53 розділу VІІ Закону, які передбачають певні етапи, серед яких, погодження клопотань щодо створення НПП, розробка спеціалізованими проектними та науковими установами проекту створення НПП, який у подальшому передається уповноваженому приймати рішення про створення НПП, яким є Президент України.

Стаття 51 Закону № 2456-XII закріплювала, що підготовка і подання клопотань про створення чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду можуть здійснюватися органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, науковими установами, природоохоронними громадськими об`єднаннями або іншими заінтересованими підприємствами, установами, організаціями та громадянами. Клопотання подаються до державних органів, уповноважених проводити їх попередній розгляд. Клопотання має містити обґрунтування необхідності створення чи оголошення території або об`єкту природно-заповідного фонду певної категорії, характеристику природоохоронної, наукової, естетичної та іншої цінності природних комплексів та об`єктів, що пропонуються для заповідання, відомості про місцезнаходження, розміри, характер використання, власників та користувачів природних ресурсів, а також відповідний картографічний матеріал. До клопотань додаються документи, що підтверджують та доповнюють обґрунтування необхідності створення чи оголошення територій або об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно з ч. ч. 1-4, 6, 7 ст. 52 Закону № 2456-XII клопотання про необхідність створення чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду попередньо розглядається у місячний строк: щодо територій та об`єктів загальнодержавного значення центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища; щодо територій та об`єктів місцевого значення - органами цього центрального органу виконавчої влади на місцях. У разі схвалення клопотань центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природнього середовища та його органами на місцях проводиться їх погодження з власниками та первинними користувачами природних ресурсів у межах територій, рекомендованих для заповідання. На підставі результатів погодження клопотань центральний орган виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища забезпечує розробку спеціалізованими проектними та науковими установами проектів створення природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, заказників, пам`яток природи, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення. Проекти створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду передаються центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища чи його органами на місцях у встановленому порядку уповноваженим приймати рішення про створення чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 5 ст. 53 Закону № 2456-XII рішення про створення природних заповідників, національних природних парків, а також щодо інших територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення приймаються Президентом України. Порядок відведення земельних ділянок природним заповідникам, біосферним заповідникам, національним природним паркам, регіональним ландшафтним паркам, а також ботанічним садам, дендрологічним паркам, зоологічним паркам визначається Земельним Кодексом України. Заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва й інші території та об`єкти природно-заповідного фонду, які створюються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Кінцевим етапом створення НПП «Пирятинський» було прийняття Президентом України Указу № 1046/2009 від 11.12.2009 .

Тобто, розробка проекту створення об`єкта природно-заповідного фонду завжди передує створенню такого об`єкта. Прийняття відповідного рішення про створення засвідчує, що проєкт створення був розроблений. Такий висновок зроблено також в постанові Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 910/3724/14.

Спеціальний Закон не надає визначення поняттю «проект створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду» і не встановлює жодних правил для розробки такого проекту, як цілісного єдиного документу.

Вперше на державному рівні уніфіковано підхід до розроблення та затвердження проектів створення природних територій і об`єктів природно-заповідного фонду України у 2018 році прийняттям Методичних рекомендацій щодо розроблення проектів створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду України, які затверджені наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 21.08.2018 № 306. До 2018 року будь-яких вимог до форми та змісту проекту створення/оголошення об`єкта природно-заповідного фонду не передбачалось.

Враховуючи передбачену статтями 51-53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» процедуру створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду, можна зробити висновок, що проект створення - це сукупність документів (погоджувальних, проектних і проектно-планувальних), складення яких передувало прийняттю уповноваженим суб`єктом рішення про створення й оголошення відповідних територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

З матеріалів справи вбачається, що прокурором до позову долучено отримані від центрального органу, що забезпечує формування державної політики у сфері організації охорони та використання природно-заповідного фонду - Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, а також від НПП «Пирятинський», наступні документи проекту створення НПП «Пирятинський»:

- наукове обґрунтування створення Парку, розроблене доцентом кафедри зоології біологічного факультету Київського національного університету імені Т.Г. Шевченка, кандидатом біологічних ОСОБА_4 й асистентом цієї кафедри кандидатом біологічних наук ОСОБА_5 (документ, який формується на першому етапі створення/оголошення території природно-заповідного фонду відповідно до Закону) (а.с. 114-117 т. 1);

- картографічний матеріал з назвою «Проект НПП «Пирятинський» із відмітками про його погодження, у тому числі і Харківецьким сільським головою, підпис якого міститься за 11 номером у переліку погоджень (документ, який формується на першому етапі створення/оголошення території природно-заповідного фонду) (а.с. 160 т. 1);

- клопотання про створення НПП «Пирятинський» від 11.03.2009, адресоване Пирятинською районною радою Полтавської області до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України (документ, який формується на першому етапі створення/оголошення території природно-заповідного фонду) (а.с. 119 т. 1);

- лист Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 09.04.2009 до Пирятинської районної ради Полтавської області про розгляд і схвалення клопотання (документ, який формується на другому етапі створення території природно-заповідного фонду) (а.с. 118 т. 1);

- рішення і листи власників та землекористувачів про погодження створення НПП «Пирятинський», зокрема рішення Харківецької сільської ради від 17.03.2009 (а.с. 148 т. 1), згідно з яким під створення НПП «Пирятинський» виділено 880 га за рахунок земель сільської ради (боліт - 443,9 га, луки - 416,1 га, лісові площі - 20,0 га), в тому чисті з вилученням 780 га та надання їх у постійне користування НПП «Пирятинський» (низка документів, які формуються на другому етапі створення території природно-заповідного фонду);

- проект створення НПП «Пирятинський», розроблений старшим науковим співробітником Канівського природного заповідника, кандидатом біологічних наук ОСОБА_6 , доцентом кафедри зоології біологічного факультету Київського національного університету імені Т.Г. Шевченка, кандидатом біологічних наук ОСОБА_4 і провідним інженером кафедри ботаніки Київського національного університету імені Т.Г. Шевченка ОСОБА_7 (документ, який формується на третьому етапі створення території природно-заповідного фонду) (а.с. 89-112 т. 1);

- Указ Президента України від 11.12.2009 № 1046/2009 про створення НПП «Пирятинський» на території Пирятинського району Полтавської області на землях площею 12 028,42 га, з них 5 555,14 га з вилученням (документ, який приймається на четвертому (завершальному) етапі створення території природно-заповідного фонду) (а.с. 50-51 т. 1).

Карта з назвою «Проект «НПП «Пирятинський» містить умовні позначення території Парку, у тому числі червоним кольором позначені землі, що запроектовані до складу Парку з вилученням, а також перелік підписів землевласників та землекористувачів, якими вони погодили цю карту.

Проект створення НПП «Пирятинський» розроблений науковими співробітниками кафедр зоології та ботаніки Київського національного університету імені Т.Г. Шевченка і Канівського природного заповідника, що відповідно до своїх установчих документів можна віднести до спеціалізованих на розробку проектів створення територій і об`єктів природно-заповідного фонду. Безпосередньо у Законі України «Про природно-заповідний фонд України» не вказано, які саме установи підпадають під ознаки, зазначених у статті 52 вказаного Закону.

Проте відповідно до Методичних рекомендаціях щодо розроблення проектів створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду України, затверджених Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 21.08.2018 № 306, визначено, що спеціалізовані проектні та наукові установи - це установи, підприємства та організації, до видів діяльності яких згідно з установчими документами належать наукові дослідження та/або розробки.

Так, Указом Президента України від 25.11.1999 № 1496/99 «Про Київський національний університет імені Тараса Шевченка» встановлено, що він має непересічне значення як провідний вищий навчальний заклад України, є унікальним надбанням національної освіти, науки і культури з урахуванням сформованих у ньому авторитетних наукових шкіл. Згідно зі Статутом Київського національного університету імені Т.Г. Шевченка університет є багатогалузевим класичним закладом вищої освіти, що проводить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти, також фундаментальні та прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових та науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність. Основною метою наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності Університету є здобуття нових наукових знань шляхом проведення наукових досліджень і науково-технічних (експериментальних) розробок та їх спрямування на створення й впровадження нових конкурентоспроможних технологій, видів техніки, матеріалів тощо для забезпечення інноваційного розвитку суспільства, підготовки фахівців інноваційного типу.

Відповідно до Положення про Канівський природний заповідник він є неприбутковою, природоохоронною, науково-дослідною установою. До завдань заповідника належить проведення наукових досліджень і спостережень за станом навколишнього природного середовища та розробка на їх основі природоохоронних рекомендацій, розробка наукових основ збереження, відновлення та відтворення рідкісних, зникаючих видів рослин, тварин, мікобіоти та природних комплексів, здійснення координації і проведення наукових досліджень на територіях природно-заповідного фонду в регіоні.

Стаття 184 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) закріплювала, що землеустрій передбачає: а) встановлення (відновлення) на місцевості меж адміністративно територіальних утворень, землеволодінь і землекористувань; б) розробку загальнодержавної і регіональних програм використання та охорони земель; в) складання схем землеустрою, розроблення техніко економічних обґрунтувань використання та охорони земель відповідних адміністративно територіальних утворень; г) обґрунтування встановлення меж територій з особливими природоохоронними, рекреаційними і заповідними режимами; ґ) складання проектів впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань та створення нових; д) складання проектів відведення земельних ділянок; е) встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок.

Межі НПП «Пирятинський» в натурі (на місцевості) не встановлювались у передбаченому Земельним кодексом порядку, та виділення їх в натурі (на місцевості) не вимагалось спеціальним Законом України «Про природно-заповідний фонд України», зокрема статтею 7, що не свідчить про відсутність погоджених меж Парку. Межі Парку визначались погодженою картографічною схемою територій НПП «Пирятинський», як складової Проекту створення Парку.

У 2010 році статтю 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» згідно із Законом № 1826-VI від 21.01.2010 було доповнено четвертою частиною, яка встановила, що межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються згідно з проектами створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідні зміни до вказаної статті внесені 16.02.2010, тобто вказана норма існувала на день звернення ОСОБА_1 до Харківецької сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою (25.10.2012), на день прийняття рішення про надання відповідного дозволу (12.11.2012) і на день прийняття рішення про передачу земельної ділянки у власність (12.10.2017).

Харківецька сільська рада була обізнана про місцезнаходження заповідних територій (як вилучених, так і тих, що увійшли до складу Парку без вилучення), про що свідчить підпис голови Харківецької сільської ради на карті «Проект НП «Пирятинський» (№ 11 в переліку погоджень) та підписане ним 23.05.2012 охоронне зобов`язання № 575 про прийняття під охорону 100 га земель, наданих без вилучення.

У постановах від 07.10.2020 у справі № 910/2323/18, від 15.02.2023 у справі №734/1560/20 Верховний Суд вказав, що незалежно від завершення процедури встановлення меж об`єкта природно-заповідного фонду в натурі цільове призначення відповідних територій як земель природно-заповідного фонду є незмінним.

Розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж земельних ділянок, що входять до складу НПП «Пирятинський» за договором від 28.09.2012 було припинене у зв`язку із розбіжністю між проектною та фактичною площею територій через передачу частини земельних ділянок у власність фізичним особам (а.с.81 том 1).

Однак, не виділення земель НПП «Пирятинський» в натурі (на місцевості) відповідно до порядку, передбаченого Земельним Кодексом, не спростовує статусу земель природно-заповідного фонду та їх особливий режим використання.

У 2021 році ДП «Центр Державного земельного кадастру» було внесено дані в інформаційно-довідковому шарі «Природно-заповідний фонд» до Публічної кадастрової карти України.

Картографічні зображення території НПП «Пирятинський» з проекту створення, проекту організації території НП «Пирятинський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів (карти «Сучасне використання територій НП «Пирятинський», «Розташування територій та ділянок НПП») та згідно з відомостями Публічної кадастрової карти України (інформаційний шар «Природно-заповідний фонд») є ідентичними.

Відповідачами не доведено наявність розбіжностей чи суперечностей у цих матеріалах, які унеможливлюють встановлення дійсного розташування природно-заповідних територій на землях Харківецької сільської ради. Будь-яких доказів того, що охоронювані території знаходяться в іншому місці і не мають перетинів із територією спірної земельної ділянки матеріали справи не містять.

Водночас прокурором подано картографічні матеріали, виконані провідною українською науково-дослідною установою - Інститутом географії Національної академії наук України (листи від 15.11.2021 № 01-03/263, від 03.06.2022 № 01-03/33) (а.с. 184-190 т. 1, 99-101 т.2), а також висновок судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 30.11.2022 № 8381/22-41/21105/22-41/30941:30585/22-41 (а.с. 132-249 т. 3), проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0001567, порушеного за фактом незаконного вибуття земель НПП «Пирятинський», згідно з якими за результатами просторового геоінформаційного співставлення в ідентичному масштабі земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0038 і території НПП «Пирятинський» встановлено їх повне накладення.

На вирішення вказаної судової експертизи були поставлені наступні питання: чи сформовані земельні ділянки, зокрема спірна, за рахунок об`єкту природно-заповідного фонду НПП «Пирятинський»? Чи відповідають вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування: - проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,000 га (код згідно КВЦПЗ-01.03) гр. ОСОБА_1 у межах населеного пункту на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області, кадастровий номер :01:005:0038?

Згідно з висновком експерти № 8381/22-41/21105/22-41/30941:30585/22-41, спірна земельна ділянка повністю сформована за рахунок територій об`єкту природно-заповідного фонду НПП «Пирятинський». За результатами проведених досліджень встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної 1,000 га (код згідно КВЦПЗ-01.03) гр. ОСОБА_1 у межах населеного пункту на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області, кадастровий номер :01:005:0038 не відповідають за змістом вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, чинним на дату державної реєстрації вказаних земельних ділянок в Державному земельному кадастрі. Безпосередньо на місце розташування земельних ділянок експерти не виїжджали, з матеріалів справи вбачається, що об`єктами дослідження стали матеріали кримінального провадження у 9-ти томах, шейп-файли та в електронному вигляді графічні матеріали.

Згідно із долученою прокурором відповіддю Інституту географії HAH України від 15.11.2021 № 01-03/263 з картографічними матеріалами, наданою на запит Офісу Генерального прокурора від 30.09.2021 щодо перебування земельних ділянок, зокрема і спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0038 в межах об`єкта природно-заповідного фонду НПП «Пирятинський», повідомлено, що за результатом проведеного просторового геоінформаційного співставлення меж вищеназваних земельних ділянок, у відповідності з даними публічної кадастрової карти України з межами Національного природного парку «Пирятинський», у відповідності з схемою Проекту створення НПП, встановлено, що спірна земельна ділянка розміщена в південній частині урочища «Великі Солонці» в межах території об`єкта ПЗФ НПП «Пирятинський».

Висновок експерта у кримінальному провадженні є допустимим доказом у цивільній справі, якщо містить інформацію щодо предмета доказування (постанова Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 461/3675/17).

Стороною відповідача - ПП «Удача», було ініційовано проведення судової земельно-технічної експертизи, проведення якої ухвалою суду від 23.09.2022 доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, на вирішення якої поставлено питання: чи мало місце накладення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0038, яка належить ОСОБА_8 , на землі природно-заповідного фонду, передані до складу Національного природного парку «Пирятинський», станом на 12.10.2017 року відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів ? (том 3 а.с. 70-72).

17.07.2023 експертна установа повернула суду матеріали цивільної справи без виконання ухвали у зв`язку з неоплатою відповідачем рахунку для оплати за проведення експертизи у встановлений термін (а.с.122 том 4).

Представник відповідача, який ініціював проведення експертизи, мотивуючи відмову від оплати експертизи, покликався на неможливість її проведення та надав суду Повідомлення про неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи № 2390 у подібній цивільній справі, що знаходиться в провадженні суду №544/598/22 (а.с.137-141 том 4).

Як вбачається з цього повідомлення, неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи мотивовано тим, що на думку експерта, надані на дослідження копії документів та матеріалів не є розробленим в установленому законодавством порядку Проектом створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду Національного природного парку «Пирятинський» із каталогами координат (в СК 63) поворотних точок меж території, земельних ділянок, що увійшли до його складу при створенні відповідно до проекту.

Тобто фактично експерт надав юридичну оцінку наданим для проведення експертизи документам (щодо проекту створення НПП «Пирятинський») з точки зору права, повноти, достатності та стилю оформлення, що є припущенням, яке не може бути покладено в основу доказування у справі.

Також, повідомлення про неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи було обумовлено ти, що прокурором для забезпечення проведення експертизи надано Shape-файли із даними про межі НПП «Пирятинський», отримані від державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», проте в Полтавському відділенні при Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України немає ліцензійного програмного забезпечення, яке дає можливість опрацювати файли такого формату.

Відповідно до ч. ч. 1-2, 7 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Повідомлення про неможливість надання висновку, до того ж в іншій цивільній справі, не є висновком експертизи у розумінні норм чинного ЦПК України та Закону України «Про судову експертизу», а є технічним документом, яким закінчується експертиза у разі неможливості її проведення, що вбачається з пункту 1.13 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5. При цьому, його власні судження, викладені у такому повідомленні, не можуть бути покладені в основу доказування у справі.

Технічна неможливість експерта (через відсутність необхідного ліцензійного програмного забезпечення) опрацювати надані на дослідження файли з координатами меж НПП «Пирятинський», отримані прокурором від Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, не свідчить про об`єктивну неможливість отримати висновок експерта з приводу поставлених питань і не звільняє сторону, що ініціювала експертизу, від надання доказів на підтвердження своїх заперечень.

Сторона відповідача, що ініціювала її проведення, а також інші відповідачі у справі, не були позбавлені права ініціювати доручення експертизи іншій експертній установі, однак диспозитивно розпорядились своїми процесуальними правами на власний розсуд.

З урахуванням викладеного, відповідач не спростовував доказового значення наданого прокурором висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 30.11.2022 № 8381/22-41/21105/22-41/30941:30585/22-41, а також інших доказів на підтвердження факту перебування спірної земельної ділянки у межах об`єкта природно-заповідного фонду НПП «Пирятинський».

Окрім вищевказаного експертного висновку, прокурором на підтвердження факту формування спірної ділянки за рахунок земель НПП «Пирятинський» надано наступні докази: проект створення НПП «Пирятинський» (2009 рік), склад якого узгоджується з положеннями Закону України «Про природно-заповідний фонд України» і включає кольоровий картографічний матеріал, на якому зображено місцезнаходження природно-заповідних земель на території Харківецької сільської ради; проект організації території НПП «Пирятинський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів (2013 рік), який також містить кольорові картографічні матеріали (том 1 а.с.70-78) із зображенням місцезнаходження природно-заповідних земель на території Харківецької сільської ради, обриси яких є ідентичним проєкту створення; текстові та картографічні матеріали Інституту географії Національної академії наук України від 15.11.2021 № 01-03/263, якими підтверджено накладення меж спірної земельної ділянки на територію Парку на землях Харківецької сільської ради; текстові та картографічні матеріали Інституту географії Національної академії наук України від 03.06.2022 № 01-03/33, якими підтверджено накладення меж спірної земельної ділянки на територію Парку на землях Харківецької сільської ради, які надавалися з вилученням.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (в редакції, що діяла станом на час виникнення передання у власність та в оренду спірної земельної ділянки) землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення. На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Законом України «Про природно-заповідний фонд України» (стаття 9) визначено вичерпний перелік видів використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, який не передбачає використання територій природно-заповідного фонду для сільськогосподарських потреб, а заготівля сіна та випасання худоби можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить їх цільовому призначенню, а також встановленим вимогам щодо їх охорони і відтворення.

Статтею 14 вказаного Закону визначено, що режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначається відповідно до цього Закону з урахуванням їх класифікації та цільового призначення.

Земельним Кодексом України (розділ 7 ст. 44) визначено, що до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки- пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Частинами 1-2 статті 45 Земельного кодексу України передбачено, що землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Згідно зі статтею 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Відповідно до пункту «г» частини четвертої цієї статті до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну, належать землі під об`єктами природно-заповідного фонду, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність.

Згідно з ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду віднесені до особливо цінних земель.

Частиною 2 ст. 150 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки особливо цінних земель, що перебувають у державній або комунальній власності, можуть вилучатися (викуплятися) для будівництва об`єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об`єктів соціально-культурного призначення, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов`язаних з їх експлуатацією, за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України.

Згідно з вимогами статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірна земельна ділянка належить до земель державної форми власності, що перебуває в межах об`єкта природно-заповідного фонду та у постійному користуванні національного природного парку, отже має особливий порядок використання за цільовим призначенням і не могла бути передана у приватну власність для ведення особистого селянського господарства без передбаченого законом порядку узгодження зміни цільового призначення.

Ця земельна ділянка після постановлення Указу Президента України № 1046/2009 про створення НПП «Пирятинський» в силу імперативної вказівки з 11.12.2009 набула статусу земель природно-заповідного фонду.

Передача у власність земельних ділянок громадянам і юридичним особам зі зміною їх цільового призначення здійснюється за проектами землеустрою.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (частина восьма статті 118 ЗК України).

Відповідно до частини третьої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території чи в межах об`єкта природно-заповідного фонду, підлягає погодженню із структурним-підрозділом обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Частиною 7 Земельного Кодексу України визначено, що зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Верховний Суд у постанові від 19.05.2021 у справі № 371/470/17 зробив висновок, що отримання у власність земельної ділянки природно-заповідного фонду для цілей ведення особистого селянського господарства без відповідних згоди та погодження суперечить вимогам законодавства.

Спірна земельна ділянка належить до тієї частини земель Харківецької сільської ради, що надавалися у постійне користування НПП «Пирятинський» з вилученням, розташована у масиві земель поза межами села Харківці, є землею державної форми власності, розпорядником якої є відповідна обласна державна адміністрація в силу норм ст. 84, 122 ЗК України. Тобто, титульним володільцем спірної земельної ділянки є Полтавська обласна державна адміністрація (наразі, згідно з Указом Президента України № 68/2022 від 24.02.2022 - Полтавська обласна військова адміністрація).

З матеріалів справи вбачається, що Полтавською обласною державною адміністрацією не погоджувалась передача спірної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 із зміною цільового призначення використання землі, а Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів не отримувало проектів рішень Уряду та відповідної документації щодо вилучення, надання, зміни цільового призначення земельних ділянок в межах НПП «Пирятинський».

Орган місцевого самоврядування, приймаючи рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення землевпорядної документації, затверджуючи її і передаючи спірну ділянку у приватну власність відповідача, мав враховувати зазначену обставину та пересвідчитися в тому, що відповідна земля не є територією національного природного парку, враховуючи те, що станом на час прийняття рішень існувало підписане головою сільської ради охоронне зобов`язання, існувала картографія із проєкту створення (2009 р) та із проєкту організації території НПП «Пирятинський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів (2013 р). Відсутність визначення меж національного парку в натурі (на місцевості) не звільняло місцеву раду від обов`язку діяти в межах передбачених законом повноважень.

Таким чином, затвердження розробленої на замовлення ОСОБА_1 землевпорядної документації та передання спірної земельної ділянки їй у приватну власність із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (тобто зміною цільового призначення) відбулося без відповідного погодження у передбаченому законом порядку.

Незаконне передання спірної земельної ділянки у приватну власність із державної, що має особливий режим використання земель природно-заповідного фонду, нівелює законність її подальшого передання в оренду, у зв`язку із чим договір оренди є недійсним в силу ч. 1 ст. 203 ЦК України, а речові права, на підставі якого вони виникли (право оренди), підлягають припиненню.

Відповідно до абзацу третього преамбули до Закону України «Про природно-заповідний фонд» природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною. Тому на землях природно-заповідного фонду заборонена будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням (речення перше частини третьої статті 7 цього Закону).

Дотримання встановлених заборон є необхідною умовою використання земельної ділянки, на яку поширюється режим прибережної захисної смуги, зокрема пляжної зони, та об`єкта природно-заповідного фонду, з тією метою, щоби попередити завдання шкоди загалом навколишньому природному середовищу і зокрема частині світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною, і конкретному водному об`єкту.

Велика Палата Верховного Суду раніше вже звертала увагу на те, що у спорах стосовно прибережних захисних смуг, земель лісогосподарського призначення, інших земель, які перебувають під посиленою правовою охороною держави (зокрема земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення), остання, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, може захищати загальні інтереси у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (частина третя статті 13, частина сьома статті 41, частина перша статті 50 Конституції України, частина третя статті 1 ЗК України). Ці інтереси реалізуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок (статті 18, 19, пункти «а» і «б» частини першої статті 91, пункти «а» і «б» частини першої статті 96 ЗК України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України) (див. постанови від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (пункт 127), від 7 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц (пункт 90), від 14 листопада 2018 року № 183/1617/16 (пункт 148), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 53), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 117)).

З огляду на вищевказане у втручанні держави у право володіння спірною земельною ділянкою ОСОБА_1 та орендарем ПП «Удача», що відноситься до території національного природного парку, є легітимна мета контролю за використанням цієї земельної ділянки за цільовим призначенням згідно із загальними інтересами. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель природно-заповідного фонду.

Щодо обраного позивачем способу захисту.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (див. пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 908/976/19, також постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 24).

Критеріями ефективності судового рішення про задоволення позову щодо захисту прав власників і користувачів земельних ділянок є: судове рішення забезпечить захист/відновлення порушеного/оспорюваного права/інтересу; у позивача не буде потреби ще раз звертатися до суду з іншими вимогами (виконання завдання судочинства); судове рішення можливо виконати.

У даній справі предметом позову є вимоги: про визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, його затвердження та передання земельної ділянки приватну власність ОСОБА_1 ; скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку та припинення праві власності ОСОБА_1 на земельну ділянку; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ПП «Удача»; скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки та припинення права оренди ПП «Удача» на земельну ділянку; зобов`язання ОСОБА_1 та ПП «Удача» повернути у власність держави спірну земельну ділянку.

Мета позову спрямована на усунення перешкод власникові (у даному випадку - держава), який не втратив володіння специфічним об`єктом цивільних відносин (земельною ділянкою на території об`єкта природно-заповідного фонду), у користуванні та розпорядженні цією ділянкою шляхом її повернення.

Серед способів захисту майнових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном згідно зі статтею 391 ЦК України (негаторний позов).

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Тобто, власник може подати негаторний позов, якщо він не втратив володіння його майном, але є перешкоди у користуванні та розпорядженні останнім.

Власник, який зберігає володіння його майном, може заявити негаторний позов (про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні відповідним об`єктом), зокрема шляхом повернення майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц)

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.20 22 у справі №483/448/20 Верховний Суд зазначив, що обов`язок орендаря повернути спірну земельну ділянку є наслідком визнання недійсним відповідного договору (пункт 9.59).

Негаторний позов може бути пред`явлений позивачем упродовж усього часу, поки існує відповідне правопорушення, і приписи про позовну давність на такі позови не поширюють дію (пункт 7.34 постанови Великої Палати Верховного Суду, від 20.06.2023 у справі № 554/10517/16). Тобто, на позовну вимогу прокурора про повернення земельної ділянки не поширюється позовна давність.

Суд у цій справі вважає за необхідне застосувати позицію Великої Палати Верховного Суду, сформовану у справі № 554/10517/16-ц від 20.06.2023, за змістом якої зайняття земельної ділянки природно-заповідного фонду з порушенням закону потрібно розглядати як порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, що не пов`язане з позбавленням власника володіння відповідною земельною ділянкою, навіть якщо інша особа зареєструвала її право приватної власності на цю ділянку, тому за таких умов негаторний позов є ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду власнику (пункти 7.29-7.30).

Також, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.06.2023 у справі №554/10517/16-ц, встановлення підстав для захисту порушених прав на землю в межах негаторного позову перебуває у зв`язку із законністю рішень органів держави або місцевого самоврядування, на підставі яких відбулись, зокрема, зміни у реєстраційному підтвердженні державою такого права за позивачем. Оскільки незаконність таких рішень має бути встановлена компетентним органом, то оскарження до суду таких рішень з вимогою їх скасування не є обов`язковою умовою реалізації відповідного негаторного позову.

Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2022 року у справі № 545/1847/20 (провадження № 61-8128св 22) виснував, що суди попередніх інстанцій не врахували, що вимога про визнання наказу незаконним, його скасування є неефективним способом захисту, оскільки рішення органу державної влади за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване, і незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, суд має самостійно надати правову оцінку рішенню органу державної влади та викласти її у мотивувальній частині судового рішення. Крім того, скасування запису про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку є неефективними способом захисту, оскільки відновлення порушених прав забезпечується зобов`язанням повернути земельну ділянку.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Таким чином, припинення права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку та зобов`язання повернути її у власність держави та у постійне користування національного природного парку матиме наслідком внесення державним реєстратором до реєстру відомостей про припинення права власності, що буде відповідати ефектиному способу захисту та призведе до належного виконання рішення у справі.

Стосовно представництва Офісом Генерального прокурора інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Міндовкілля прокурор зазначив, що уповноважений державний орган не ухвалював рішення про припинення зазначеного права, а також відбулася зміна цільового призначення землі з передачею для ведення особистого селянського господарства, що порушує права та інтереси держави в особі позивачів, які не вживали заходів для повернення цієї ділянки у постійне користування держави, хоча були обізнані про порушення , спірна ділянка належить до земель державної власності, входить в межі об`єкта природно-заповідного фонду та передана НПП «Пирятинський»

Так у грудні 2021 року Офіс Генерального прокурора звернувся до Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавської обласної військової адміністрації), Національного природного парку «Пирятинський» з листом про з`ясування обізнаності установ з приводу вибуття із державної власності земель природно-заповідного фонду, унаслідок чого порушено права та інтереси держави та щодо наміру установою звертатися до суду з приводу останнього (том 1 а.с. 190-198, том 2 а.с.72-82, 92-94). Кабінет Міністрів України, Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, Полтавська обласна державна адміністрація (Полтавської обласної військової адміністрації), Національний природний парк «Пирятинський» надали прокурору відповідь про те, що останні з позовами до суду про повернення спірної земельної діляни не зверталися, що свідчить про нездійснення захисту інтересів держави.

У зв`язку з невжиттям уповноваженими органами протягом тривалого часу - шести місяців, жодних заходів, прокурор самостійно звернувся з позовом в інтересах держави у червні 2022 року. Таким чином, прокурор діяв в інтересах держави, з метою захисту екосистеми України та дотримання екологічних прав громадян, забезпечення належної охорони земель природно-заповідного фонду, у тому числі і спірної ділянки, яка входить у межі НПП «Пирятинський».

На реалізацію вимог абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» попередньо до звернення до суду, Офісом Генерального прокурора у травні 2022 року повідомлено про це Кабінет Міністрів України, Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, Полтавську обласну державну адміністрацію (Полтавської обласної військової адміністрації), Національний природний парк «Пирятинський» (том 1 а.с. 34-41).

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Відтак, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що у даному випадку наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавської обласної військової адміністрації), Національного природного парку «Пирятинський».

Щодо розподілу судовит витрат

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У цій справі за подачу позову до суду Офісом Генерального прокурора було сплачено судовий збір у сумі 17 367 грн (а.с. 33 т. 1; із розрахунку по 2 481 грн за кожну із семи заявлених вимог немайнового характеру).

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (за вимогами про повернення спірної земельної ділянки - по 2 481 грн з кожного; за вимогою про визнання договору оренди недійсним - по 1 240,50 з кожного (2 481/2)) з ОСОБА_1 та ПП «Удача» на користь Офісу Генерального прокурора підлягає компенсації судовий збір за подачу позову до суду у сумі 3 721,50 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 265, 279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавської обласної військової адміністрації), Національного природного парку «Пирятинський» задовольнити частково.

Припинити право приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0038, площею 1 га, запис про державну реєстрацію якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.09.2018 за № 43181491.

Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути у власність держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації (наразі - Полтавської обласної військової адміністрації) та у постійне користування Національного природного парку «Пирятинський» земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0038.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1 га кадастровий номер :01:005:0038 від 05.11.2018, укладеного між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Приватним підприємством «Удача» (Код ).

Зобов`язати Приватне підприємство «Удача» (Код ) повернути з незаконного користування у власність держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавської обласної військової адміністрації) та у постійне користування Національного природного парку «Пирятинський» земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0038.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, , p/p UA0000164, ДКСУ м. Київ) суму судового збору за подачу позову до суду у сумі 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одну) грн 50 грн .

Стягнути з Приватного підприємства «Удача» (Код ) на користь Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, , p/p UA0000164, ДКСУ м. Київ) суму судового збору за подачу позову до суду у сумі 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одну) грн 50 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22.11.2024.

Суддя О.О.Сайко