Справа № 278/3900/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Ковалишиної Н., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Хоменко Сергій Олександрович, до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування у шлюбних відносинах зі спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_3 , звернулась до суду з вище вказаною позовною заявою, у якій просить суд:

- встановити факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , у фактичних шлюбних відносинах у період з 2007 року по день смерті ОСОБА_4 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 15000,00 грн.

Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю. За час перебування у фактичних шлюбних відносинах подружжя вели спільне господарств, мали спільний бюджет. Пара проживала в гармонії, почутті любові та поваги один до одного, користувались правами та виконували взаємні обов`язки, притаманними родині. Також подружжя, яке проживало в громадянському шлюбі, відвідували разом родинні свята, їздили на відпочинок та всіляко підтримували один одного морально та матеріально.

Вказала, що встановлення факту позивачу необхідно для визнання майна, придбаного за час перебування у фактичних шлюбних відносинах, спільною сумісною власністю та отримання права на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4 .

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем належними доказами не доведені обставини, що викладені у позовній заяві. Також вважає, що наявні підстави для відмови у задоволенні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки встановлення даного факту не породжує для позивача юридичних наслідків (а.с. 27-34).

Представником позивача подано відповідь на відзив (а.с. 56-63), у якому зазначає, що з позицією відповідача на предмет відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не погоджується, вважає її необґрунтованою та невмотивованою, оскільки ОСОБА_2 не наведено жодного аргументу та доказу на підтвердження своїх заперечень відносно позовної заяви.

У запереченнях ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 74-79).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Зазначила, що з 2007 року і до дня смерті вона проживала без реєстрацію шлюбу зі своїм чоловіком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (гуртожиток). Повідомила, що все життя її чоловік працював у Зарічанах у приватній фірмі; з березня 2022 року пішов на військову службу, у період якої помер у м. Житомирі. Про смерть чоловіка позивача повідомив його командир. Зазначила, що вона отримала дозвіл у правоохоронних органах щодо можливості забрати тіло та саме вона займалась похованням ОСОБА_5 зі своїми родичами; відповідач зі своєю дружиною були присутні на похованні

ОСОБА_6 , що речі померлого з правоохоронних органів одночасно із дозволом забрати тіло загиблого ОСОБА_7 забирала саме вона.

Повідомила, що першочергово саме позивач отримала свідоцтво про смерть її цивільного чоловіка, потім вона передала його відповідачу для оформлення спадщини та для того щоб занести його у сільську раду для оформлення формальностей по смерті, оскільки вона проживає у місті.

Зазначила, що її чоловік, за життя взагалі не спілкувався ні зі своїм братом, ні з матір`ю; почали спілкуватися після смерті матері, яка за життя склала заповіт на ім`я її померлого чоловіка.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що позивач звернулася до суду з даним позовом без мети одержання соціальних виплат.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вказав, що вони з матір`ю і його померлим братом були зареєстровані та проживали за однією адресою у АДРЕСА_2 . Зазначив, що тіло брата він з моргу не забирав, хоча був присутній при цьому; документи про смерть ОСОБА_7 забирав він.

Повідомив, що ОСОБА_8 дійсно була присутня при видачі тіла брата і в той же день було поховання; він допомагав грошима на похорон.

Відповідач зазначив, що позивачку знає давно, вона дійсно відвідувала його матір, тоді і познайомилась з братом; йому дійсно відомо, що його померлий брат мав намір одружитися з якоюсь жінкою, однак, він не може достеменно стверджувати, що та жінка була саме позивач.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Вказала, що її довіритель кожного дня бачився зі своїм братом, який проживав у с. Зарічани разом із матір`ю та здійснював за нею догляд; померлий ОСОБА_9 мав стосунки з багатьма жінками. З її слів, довіритель останньої стверджував, що померлий зустрічався з позивачем, а не проживав з останньою однією сім`єю. Повідомила, що її довіритель відмовився забирати речі свого померлого брата з правоохоронних органів. Зазначила, що її довіритель є єдиним спадкоємцем після смерті брата; саме він отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_7 , а не позивач.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 (сусідка по гуртожитку) показала, що ОСОБА_11 знає з 1992 року; вони працювали на одному підприємстві і проживали в одному гуртожитку. Зазначила, що позивач проживала з ОСОБА_12 з 2007 року по день смерті останнього; за життя ОСОБА_9 готував їжу на загальній кухні, прибирав, ремонтував щось постійно у секції (ванна кімната, кухня, коридор). Вони з сім`єю позивача дружили, ходили в гості один до одного, готували їжу на загальній кухні, їздили на відпочинок разом, навіть разом ховались у підвалі від обстрілів. Зазначила, що їй відомо за яких обставин загинув ОСОБА_9 - він був військовим. Повідомила, що можливо один раз у гуртожитку вона бачила відповідача, але це не точно.

Свідок ОСОБА_13 (колишня сусідка позивача) вказала, що останній рік вона проживає по АДРЕСА_3 , до того проживала у гуртожитку. У показах зазначила, що вона з 1998 року знає позивача. ОСОБА_9 - це її сусід за гуртожитком; бачила його кожного дня. З позивачем він проживав як сім`я; бачила його як з ранку так і ввечері у місцях загального користування, а саме: у вбиральні та кухні. Повідомила, що їй відомо, що ОСОБА_14 з ОСОБА_15 разом відвідували батьків один одного. Крім того, її рідна сестра онкохвора і лікувалась у одному відділенні лікарні з мамою ОСОБА_15 . Зазначила, що вони часто сім`ями святкували дні народження, тощо. ОСОБА_15 завжди позивача зустрічав з роботи та готував їжу. Вказала, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з 2007 року проживали як сім`я до смерті останнього.

Свідок ОСОБА_16 (голова ОСББ; проживає у гуртожитку з 1989 року) показала, що знає позивача; з ОСОБА_12 особисто не знайома, однак, вона знає, що вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Знає цю сім`ю не особисто, а по роботі, оскільки вона голова ОСББ, по роду роботи, коли вона знаходилась на вахті, бачила їх разом.

Свідок ОСОБА_17 (сусідка по гуртожитку) показала, що знає ОСОБА_14 понад 30 років (вони разом проживали у гуртожитку); ОСОБА_18 знає з 2010 року; вони з ОСОБА_14 стали разом проживати у гуртожитку. Зазначила, що вона відвідувала ОСОБА_14 (приходила у гості). Раз чи два на тиждень бачила ОСОБА_15 , коли він йшов на роботу або повертався з роботи. ОСОБА_9 навіть проживав у ОСОБА_14 , коли її не було вдома. Знає, що ОСОБА_14 їздила у с. Зарічани садити городину.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с. 9) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки № 12 від 07.06.2023 року, ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 в громадянському шлюбі без його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.04.2007 року по 01.03.2022 року (а.с. 10).

Відповідно до акта від 13.07.2023 року (а.с. 11), складеного комісією ОСББ «Проспект Миру 12», ОСОБА_4 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації (тривалий час), а саме: з 01.04.2007 року по 01.03.2022 року.

Згідно довідки про № 403 від 04.09.2023 року (а.с. 36), склад сім`ї або зареєстрований у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 01.03.2022 року входили: ОСОБА_2 (заявник), ОСОБА_19 (дружина), ОСОБА_20 (донька), ОСОБА_4 (брат).

Відповідно до довідки Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 404 від 04.09.2023 року (а.с. 41) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , захоронений на території громадського кладовища у с. Зарічани Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області 05.03.2022 року.

Із наданих Житомирською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони центрального регіону документів вбачається, що ОСОБА_1 за її заявою, надано дозвіл на видачу тіла ОСОБА_4 (а.с. 113-114).

Відповідно до розписки від 05.03.2022 року, наданої ОСОБА_1 , керівнику Житомирською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони центрального регіону, остання отримала на відповідальне зберігання речі ОСОБА_4 (а.с. 115).

Згідно листа приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Демецької С. Л. № 1181/01-16 від 01.12.2023 року (а.с. 118) відповідно до спадкової справи № 102/2022 із заявами про прийняття та/ відмову від прийняття спадщини звернувся брат померлого ОСОБА_2 , який прийняв спадщину; інших осіб, які б звернулися із заявами, немає.

З копії накладної №114 від 05.03.2022 року (а.с. 64) вбачається, що замовником ОСОБА_1 було сплачено за придбані товари для померлого ОСОБА_4 фізичній особі - підприємцю ОСОБА_21 9572,00 грн.

З досліджених у судовому засіданні фото, які знаходяться на диску та були відтворені під час судового засідання (а.с. 12), вбачається, що ці фотознімки зроблені із сімейних святкувань та відпочинку у період з серпня 2013 року по 2014 рік; на цих фото ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебувають разом.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до положень ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03 червня 1999 року встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

За положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

При застосуванні ст. 74 Сімейного кодексу України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

За приписами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, предметом доказування у спорі про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

Аналогічні висновки, висловлені Верховним Судом в постанові від 18.07.2018 у справі № 544/1274/16-ц та в постанові від 12.02.2020 у справі № 207/3371/17.

Враховуючи наведене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що під час розгляду справи доведено той факт, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали з серпня 2013 року однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу, а тому заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача 1073,60 грн судового збору.

У задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правову допомогу слід відмовити, оскільки в порушення ч. 8 ст. 141 ЦПК України стороною позивача не надано суду доказів на понесення таких (акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг адвокату, розрахунок таких витрат, тощо), як і не обґрунтовано поважних причин неподання ними доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.01.2024 року, справа № 285/5547/21, провадження № 61-4799св23.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 293, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Хоменко Сергій Олександрович, до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування у шлюбних відносинах зі спадкодавцем задовольнити частково.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у фактичних шлюбних відносинах з серпня 2013 року по день смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн.

В частині стягнення витрат на правову (правничу) допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 06.05.2024 року.

Суддя О. М. Дубовік