01 травня 2024 року м. Кропивницький
справа № 405/2573/22
провадження № 22-ц/4809/551/24
Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,
за участю секретаря судового засідання Гончар О.В.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Державне підприємство «Агентство місцевих автомобільних доріг»,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Комахи Тетяни Сергіївни про стягнення компенсації здійснених витрат по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2023 року
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Агентство місцевих автомобільних доріг» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 07 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2023 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Агентство місцевих автомобільних доріг» задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ДП «Агентство місцевих автомобільних доріг» від 09.05.2022 № 48-к «Про звільнення ОСОБА_2 ». Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг ДП «Агентство місцевих автомобільних доріг». Стягнуто з Державного підприємства «Агентство місцевих автомобільних доріг» на користь ОСОБА_1 9000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з Державного підприємства «Агентство місцевих автомобільних доріг» в дохід держави 1488,60 грн судового збору.

05.04.2024 до апеляційного суду надійшла заява представника позивача адвоката Комахи Т.С. про стягнення компенсації здійснених витрат по справі, в якому просила вирішити питання щодо стягнення судових витрат з відповідача, які складаються з витрат на послуги адвоката в розмірі 24 700,00 грн. в суді першої інстанції.

12.04.2024 до апеляційного суду надійшло клопотання ДП «Агентство місцевих автомобільних доріг» про відмову в задоволенні зазначеної заяви, в якому представник відповідача вважає, що розмір витрат визначений адвокатом Комахою Т.С. на правову допомогу є завищеним та не доведений належними доказами.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача адвокат Комаха Т.С. підтримала свою заяву, представник відповідача Донченко Д.Є. заперечив проти її задоволення.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, колегія суддів вважає, що заява представника позивача підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до вимог ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У частині другій статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Законодавством України не встановлено спеціальних вимог щодо порядку підтвердження оплати правничої допомоги для цілей розподілу судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі позову ОСОБА_3 просила вирішити питання щодо розподілу судових витрат. До позову додано Договір про надання правової/правничої допомоги 25/05 від 25.05.2022, Додаткову угоду № 1 від 02.01.2024 до договору про надання правової/правничої допомоги 25/05 від 25.05.2022, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які поніс та очікує понести ОСОБА_1 у зв?язку з розглядом даної справи в Ленінському районному суді м. Кіровограда та оригінал ??квитанції № 61916055 від 07.06.2022.

За умовами пункту 1 Додаткової угоди № 1 від 02.01.2024 загальна вартість послуг становить 11700,00 грн. (а.с.37).

Згідно зі статтею 13 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.

Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає підстави зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Враховуючи наведене, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19 та від 06.12.2023 у справі № 638/505/22.

За таких обставин доводи представника відповідача про те, що позивачем не доведено понесення витрат на оплату правової допомоги адвоката в суді першої інстанції є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на те, що позов ОСОБА_1 задоволено, урахувуючи характер виконаної адвокатом роботи (вивчення матеріалів справи, підготовка та подання адвокатських запитів, позовної заяви, відповіді на відзив та представництво інтересів клієнта в судових засіданнях), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 11 700 грн. витрат на професійну правничу допомогу, оскільки саме така сума була передбачена Додатковою угодою до Договору про надання правової допомоги та доведена належними доказами.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 259, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Комахи Тетяни Сергіївни про стягнення компенсації здійснених витрат по справі задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Агентство місцевих автомобільних доріг» на користь ОСОБА_1 11 700 (одинадцять тисяч сімсот) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст додаткової постанови складено 07 травня 2024 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний