Справа № 177/684/24
Провадження № 2/177/519/24
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

13 травня 2024 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря судового засідання Кантилович К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №177/684/24 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд

встановив:

У квітні 2024 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 02.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим №24185, про звернення стягнення з неї на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН», заборгованості в розмірі 64 103, 00 гривень. 05.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №24185 виданого 02.09.2020 року. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, що тягне за собою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з чим ОСОБА_1 просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №24185 від 02.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. щодо стягнення з неї на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН», заборгованості в розмірі 64 103, 00 гривень, вирішити питання стосовно судових витрат.

Ухвалою суду від 02.04.2024 року було відкрито провадження у вказаній справі. Призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а третім особам строк для надання письмових пояснень щодо позову або відзиву.

Ухвалою суду від 02.04.2024 року витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. копії матеріалів нотаріальної справи щодо посвідчення виконавчого напису за №24185 від 02.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 64 103, 00 грн. Витребувати у ТОВ «ВЕЛЛФІН» копію кредитного договору №233461 від 30.07.2014 року, розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №233461 від 30.07.2014 року, копію платіжного доручення про перерахунок грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 на підставі кредитного договору №233461, укладеного між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 . Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова М.О. завірену копію матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_2.

30.04.2024 року на адресу суду надійшли витребувані матеріали від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова М.О.

В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача адвокат Кривенко І.М. заявою від 13.05.2024 року просила справу розглядати без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Представник відповідача ТОВ «ВЕЛЛФІН» в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив щодо позову не надав.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова М.О. в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, пояснення щодо позову до суду не надав.

Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Пояснення щодо позову до суду не надав.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 02.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис №24185, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , яка є Боржником за Кредитним договором №233461 від 30.07.2017 року, укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН», заборгованість за Кредитним договором №233461 від 30.07.2017 року. Строк платежу за Кредитним договором №233461 від 30.07.2017 року настав. Боржником допущено прострочення платежів.

За змістом виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період 30.07.2017 року по 21.08.2020 року. Сума заборгованості складає 64 103,00 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1 500,00 грн; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 41 452, 80 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 21 150,20 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати Стягувача, в розмірі 900,00 грн, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 65 003,00 грн.

05.10.2020 року на підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О. відкрито виконавче провадження НОМЕР_2. 05.10.2020 року винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження по вищевказаному виконавчому провадженні. 16.01.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника по ВП НОМЕР_2.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , у тому числі в частині доповнення переліку після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014 року, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 02.09.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитний договір, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Крім того, матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення боржника про порушення кредитних зобов`язань.

Отже, відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Також, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

За встановлених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що приватним нотаріусом Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис №24185 від 02.09.2020 року про стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 64 103, 00 грн., з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судомна підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем було надано суду докази понесення таких витрат у розмірі 7 500, 00 грн., а саме: Договір про надання правничої допомоги від 30.03.2024 року, укладеного між адвокатом Кривенко І.М. та ОСОБА_1 , акт виконаних юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги від 30.03.2024 року, в якому вказано детальний опис робіт (наданих послуг) з погодинними розрахунками їх вартості, квитанція про сплату юридичних послуг від 31.03.2024 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи наведене слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 7 500, 00 грн.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 211, 20 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №24185 від 02.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», заборгованості в розмірі 64 103, 00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211, 20 гривень та витрати пов`язані з професійною правничою допомогою у розмірі 7 500, 00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В.Лященко