ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковалевської Л.М.,

при секретарі судового засідання Кавунець А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2024 року через систему «Електронний суд» позивач ОСОБА_1 направила до Фастівського міськрайонного суду Київської області позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про стягнення заборгованості, в якому просила стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Київській області на її користь у порядку спадкування недоодержану за життя спадкодавця її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію у розмірі 288169,86 грн. та судовий збір в розмірі 2881,70 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею померлого пенсіонера ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з 1997 року був військовим пенсіонером.

27 листопада 2022 року набрало законної сили рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 по адміністративній справі №320/11322/21, яким було: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки № 651 від 9 червня 2021 р., виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 1 грудня 2019 р. перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, пенсії ОСОБА_2 згідно з довідкою № 651 від 9 червня 2021 р., виданою Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області станом на листопад 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України від 9 квітня 1992 р. № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_2 з 79% до 70% від сум грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2 в розмірі 79% грошового забезпечення згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 р. № 2262-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, починаючи з 1 грудня 2019 р. з урахуванням проведених раніше виплат.

В грудні 2022 року на виконання даного рішення суду, відповідач здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_2 , однак за життя він перерахунку так і не отримав. Позивачка, як дружина померлого ОСОБА_2 , є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину після смерті чоловіка. На запит нотаріуса до ГУ ПФУ в Київській області, залишок невиплачених ОСОБА_2 коштів становить 288 169,86 грн. В листопаді 2023 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на невиплачені кошти в сумі 288 169,86 грн. Відповіддю відповідача позивачці відмовлено у виплаті коштів, мотивуючи відсутністю відповідних бюджетних асигнувань, пропущенням позивачкою строку у шість місяців необхідних на звернення до відповідача та необхідністю звернення на підставі ст.52,379 КАС України з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі.

Таким чином, станом на день подання позовної заяви успадковане позивачем майно, а саме недоотримана пенсія ОСОБА_2 у розмірі 288 169,86 грн. так і не передано позивачу, чим порушуються її майнові права. Позивач вичерпала всі наявні у неї можливості з отримання успадкованого нею майна, а тому вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 07 березня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

30 квітня 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просять відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

01.05.2024 від позивача ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, та просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з`явились, про день розгляду справи повідомлялись належним чином.

08.04.2024, 29.04.2024 від позивача ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи в її відсутності та про підтримання позову.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області причину неявки суду не повідомив.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 лютого 1970 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 26).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки № 651 від 9 червня 2021 р., виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 1 грудня 2019 р. перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, пенсії ОСОБА_2 згідно з довідкою № 651 від 9 червня 2021 р., виданою Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області станом на листопад 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України від 9 квітня 1992 р. № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_2 з 79% до 70% від сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2 в розмірі 79% грошового забезпечення згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 р. № 2262-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, починаючи з 1 грудня 2019 р. з урахуванням проведених раніше виплат (а.с.14-19).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.27).

10.10.2023 за №289/02-14, державним нотаріусом Миронівської державної нотаріальної контори Київської області Коваленко Л. зроблено запит до ГУ ПФУ в Київській області щодо недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2

19.10.2023 Відділ з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління з питань виплат ГУ ПФУ в Київській області надано відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримував пенсію згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 по справі №320/11322/21 залишок несплачених коштів становить 288 169,86 грн. (а.с.29).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2023, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з невиплачених коштів у розмірі 288169,86 грн., відповідно до довідки щодо залишку недоотриманих коштів, виданої відділом з питань виплати пенсії військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, виданої 19 жовтня 2023 року №1000-0505-6/158401. Вартість спадщини становить - 288 169,86 грн. (а.с.28).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " від 09.07.2003 № 1058-ІУ (надалі - Закон № 1058-ІУ) передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", де в ч. І ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2022 року у справі № 243/12679/21 (провадження № 61-9306св23) зазначив, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону № 1058-ІУ, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

-цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

-право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.

Згідно ст. 61 Закону № 2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружини (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

З аналізу вище вказаної статті вбачається, що якщо члени сім`ї померлого пенсіонера звернулись протягом 6-ти місяців за виплатою недоодержаної пенсії, то така пенсія не включається до складу спадщини, оскільки відповідні особи скористались своїм правом на її отримання. Тобто положення ст. 61 вище вказаного закону, не обмежують право на отримання таких сум в порядку спадкування, а забезпечують можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини.

Твердження Головного управління пенсійного фонду України в Київській області, зазначене у відповіді від 24.01.2024, що позивачка повинна звернутися до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні із виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 року по адміністративній справі № 320/11322/21, є безпідставними.

За життя ОСОБА_2 не було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 року по адміністративній справі № 320/11322/21.

Крім того в постанові Верховного Суду від 15 грудня 2023 року по справі №805/2628/18-а Верховний Суд зробив висновок, що процесуальне правонаступництво завжди пов`язане з участю особи як сторони у справі у судовому процесі, в тому числі, у процесі виконання рішення суду. Заміна сторони у виконавчому провадженні новою особою пов`язана з можливістю участі такої особи саме у вже відкритому/ триваючому виконавчому провадженні. До того ж, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача.

Отже, за правовим висновком Верховного Суду вказане процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Також, посилання відповідача на відсутність відповідного фінансування з Державного бюджету України суд не приймає до уваги, оскільки відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання не може обмежувати право власності позивача на грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії її чоловіка.

Слід зазначити, що вказана справа розглядається в порядку цивільного судочинства, стосується спадкових прав позивача та захисту її права власності на спадкове майно, а не зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення, а тому стягнення з Головного управління ПФУ в Київській області грошової суми, успадкованої позивачкою після смерті чоловіка ОСОБА_2 є ефективним захистом порушених прав та інтересів позивача.

При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Київській області законним, обґрунтованими та такими, що знайшли підтвердження наявними матеріалами справи.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2881,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 15, 1216, 1218,1219,1227 ЦК України; ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " від 09.07.2003 № 1058-ІУ, ст. 91 Закону України Про пенсійне забезпечення", ст. 61 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04. 1992 р. № 2262-ХІІ, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Головного управлінні Пенсійного фонду України в Київській області (, адреса: вул. Андрія Саєнка, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) у порядку спадкування недоодержану за життя спадкодавця - її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію у розмірі 288 169,86 грн (двісті вісімдесят вісім тисяч сто шістдесят дев`ять гривень).

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (, адреса: вул. Андрія Саєнка, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500) судовий збір в розмірі - 2881,70 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М.Ковалевська