КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Ламбуцька Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Білоцерківська" на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Білоцерківська" до ОСОБА_1 , державного реєстратора Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області Кошового В`ячеслава Петровича про поновлення запису про інше речове право,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ТОВ Агрофірма "Білоцерківська" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , державного реєстратора Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області Кошового В.П., згідно з яким, з урахування заяви про зміну позовних вимог, просило суд: визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 21.10.2015, кадастровий номер земельної ділянки :02:008:0042, укладений між ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» та ОСОБА_1 на один рік до 21.10.2023.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.10.2015 між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Білоцерківська» було укладено Договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована на території Білоцерківської міської територіальної громади (колишня Шкарівська сільська рада) Київської області, загальною площею 1,5683 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:008:0042.

Право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право: 12550658. Строк дії договору оренди землі 7 років - до 21.10.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі мав би закінчитися 21.10.2022, однак його було автоматично поновлено на один рік до 21.10.2023 в силу дії на той момент норми пп. 1 п. 27 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України у редакції Закону України від 24.03.2022 № 2145-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану".

21.09.2022 ТОВ Агрофірма «Білоцерківська», користуючись наявним у нього переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, відповідно до норм ч. ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та п. 5 Договору оренди землі було надіслано лист-повідомлення про подовження договору оренди землі з проектом додаткової угоди шляхом викладення договору в новій редакції. В листі-повідомленні орендодавцю було повідомлено про автоматичне поновлення договору на один рік.

Однак, в порушення вищевказаних положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором Маловільшанської сільської ради Кошовим В.П. 09.12.2022 було неправомірно прийнято рішення та внесено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про припинення іншого речового права (номер запису 12550658) щодо припинення права оренди землі за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:008:0042 від 21.10.2015, укладеним між ТОВ Агрофірма «Білоцерківська та ОСОБА_1 .

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що згідно положень ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою, а відповідно орендар до 23.10.2023 має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі та отримувати продукцію і доходи, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.05.2024 у задоволенні позову відмовлено (т.3, а.с.38-50).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправомірність висновку суду першої інстанції про недоцільність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог, оскільки задоволення судом позовних вимог про підтвердження наявності договірних відносин в період з 21.10.2022 по 21.10.2023 надає право позивачу вимагати відшкодування збитків у зв`язку з порушенням його права користування земельною ділянкою (т.3, а.с.55-60).

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, площею 1,5683 га з кадастровим номером :02:008:0042 розташована в межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, належить ОСОБА_1

21.10.2015 між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» було укладено договір оренди землі, згідно п. 1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться: Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада та належить Орендодавцю на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 604210, виданого 11.09.2008.

Згідно п. 5 договору оренди землі, договір укладено на сім років. Після закінчення строку договору Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це Орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Якщо Орендодавець не збирається укладати новий договір оренди з Орендарем або продовжувати дію цього договору, він зобов`язаний за шість місяців до закінчення строку дії даного договору повідомити про це орендаря в письмовій формі, а також за свій рахунок відновити межі земельної ділянки в натурі.

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у п`ятиденний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (п. 16 договору).

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності у порядку встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря (п. 31 договору).

У пункті 37 сторони визначили, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди.

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 15.12.2015 Орендодавець ОСОБА_1 , з одного боку, передає, а орендар ТОВ Агрофірма «Білоцерківська», в особі директора ОСОБА_2 , з другого приймає в строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку, кадастровий номер :02:008:0042, що знаходиться в межах землекористування Шкарівської сільської ради, загальною площею 1,5683 га, у тому числі рілля 1,5683 га.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу: 323426863, вбачається, що 15.12.2015 18:02:09, державним реєстратором Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. зареєстровано договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 21.10.2015; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27125459 від 15.12.2015 18:07:29; вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки; зміст, характеристика іншого речового права: строкове платне користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строк дії: на 7 років; відомості про суб`єкта іншого речового права: Орендар ТОВ Агрофірма «Білоцерківська», Орендодавець: ОСОБА_1 ; опис об`єкта іншого речового права: земельна ділянка площею 1,5683 га, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка з кадастровим номером: :02:008:00042 (т.1, а.с.7,8).

21.09.2022 ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» направила лист-повідомлення № 01-3-140 (клопотання) про укладання договору оренди землі на новий строк до якого долучено проект додаткової угоди.

18.07.2022 ОСОБА_1 направила директору ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» лист-повідомлення, в якому повідомила, що термін дії договору закінчується 15.12.2022, що відповідно до п. 31 договору є підставою для його припинення, та відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Зазначила, що на виконання п. 5 договору, не бажає укладати новий договір оренди з ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» або продовжувати дію вказаного договору, а має намір обробляти земельну ділянку за договором самостійно і використовувати її для власних потреб на власний розсуд. А також, просила утриматись від вчинення дій які б перешкоджали їй відразу після закінчення строку дії договору використовувати належну земельну ділянку.

22.10.2022 ОСОБА_1 направила Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» заперечення у поновленні договору оренди землі та вимога про повернення земельної ділянки, в якому повідомила, що не бажає продовжувати будь-які договірні відносини з ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» щодо оренди належної їй земельної ділянки, а також про те, що вона не згодна з умовами Договору оренди землі від 21.10.2015 та умовами Додаткової угоди від 21.09.2022.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 09.12.2022 року державним реєстратором Маловільшанської сільської ради Київської області Кошовим В.П. було здійснено державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ Агрофірма "Білоцерківська", на підставі: накладна поштового відправлення, серія та номер: 755, виданий 18.07.2022, видавник: АТ "Укрпошта"; повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 755, цінний лист, серія та номер: 755, виданий 18.07.2022, видавник: АТ "Укрпошта"; лист-повідомлення, серія та номер: -, виданий 18.07.2022, видавник: ОСОБА_1 ; лист-повідомлення, серія та номер: 87, виданий 06.06.2022, видавник: ОСОБА_1 ; повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер 114, виданий 19.10.2022, видавник: АТ "Укрпошта" накладна поштового відправлення, серія та номер: 214, виданий 19.10.2022, видавник: АТ "Укрпошта"; опис вкладення поштового відправлення, серія та номер: 114, виданий 19.10.2022, видавник: АТ "Укрпошта"; лист-повідомлення про заперечення щодо поновлення договору оренди землі, виданий 19.10.2022, видавник: ОСОБА_1 ; відомості з ДЗК, серія та номер: 59079364, виданий 09.12.2022, видавник: Державний земельний кадастр.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами (ч.ч. 1-3 ст. 202 ЦК України).

За змістом ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За ч. 2 ст. 792 Цивільного Кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються Законом, зокрема Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" (далі Закон № 161-XIV) визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону № 161-XIV орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди

Згідно ст. 16 Закону № 161-XIV укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ст. 17 Закону № 161-XIV об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 19 Закону № 161-XIV строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років, для земельних ділянок сільськогосподарського призначення, переданих в оренду для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду), не може бути меншим як 25 років.

За ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Разом з тим, у ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення, якою, виходячи з системного аналізу норм ч. 1 ст. 638, ч. 3 ст. 639 ЦК України, ст. 14 Закону України "Про оренду землі", вважається дата, коли сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору оренди землі та підписали його у письмовій формі, якщо тільки сторони не узгодили нотаріальне посвідчення такого договору (у такому випадку договір вважається укладеним з моменту його нотаріального посвідчення відповідно до ч. 4 ст. 639, ч. 3 ст. 640 ЦК України).

Ця норма не містить гіпотез "якщо інше не передбачено договором" або "якщо інше не передбачено законом або договором", які, водночас, наявні у ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 11, ч. 3 ст. 21, ст. 26, ч. 5 ст. 28, ч. 4 ст. 31, ч. 6 ст. 32 Закону України "Про оренду землі", що свідчить про її імперативний характер.

При цьому, те, що Договір оренди землі набирав чинності з моменту його укладення сторонами, також узгоджується з висновками ВП ВС, викладеними у постанові від 18.04.2023 у справі № 357/8277/19 та у постанові від 06.03.2024 у справі № 902/1207/22, в якій зазначено, що договори оренди землі, укладені після 01.01.2013, є укладеними і набирають чинності з моменту досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору шляхом складання і підписання відповідного письмового документу.

Отже, ВП ВС у постанові від 06.03.2024 у справі № 902/1207/22, висловила позицію, що договори оренди землі, укладені після 01.01.2013, є укладеними і набирають чинності з моменту досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору шляхом складання і підписання відповідного письмового документу.

Отже, з урахуванням викладеного, строк дії Договору оренди землі має обчислюватися саме від дати його укладення - 21.10.2015 та, відповідно, мав би закінчитися 21.10.2022.

Разом з тим, відповідно до доповнених пунктів 27 і 28 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, які набрали чинності 07.04.2022, встановлено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: 1) вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення: а) державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування; б) приватної власності.

Законом України від 09.10.2022 № 2698-IX, який набрав чинності 19.11.2022, абзац перший підпункту 1 пункту 27 після слів «воєнного стану» доповнено словами «до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» (тобто цим Законом).

Таким чином, у період з 07.04.2022 до 19.11.2022 договори оренди земельної ділянки були поновлені на один рік без волевиявлення сторін договору, строк яких сплинув у цей проміжок часу.

Аналогічний висновок викладено у постанові ВС від 29.03.2023 у справі № 563/376/22-ц.

Відтак, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що договір від 21.10.2015, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Білоцерківська», мав би закінчитися 21.10.2022, але до нього підлягали застосуванню норми пп. 1 п. 27 Перехідних положень ЗК України і його дію в силу цих норм було автоматично поновлено на один рік до 21.10.2023.

Однак, як встановлено вище, в період дії вищевказаного договору, за повідомленням відповідача 09.12.2022 державним реєстратором Маловільшанської сільської ради Кошовим В.П. було здійснено державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ Агрофірма "Білоцерківська".

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доведеним той факт, що такими діями відповідач дійсно порушив права позивача, як орендаря земельної ділянки за договором від 21.10.2015, який станом на 09.12.2022 ще був чинним.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив суд визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 21.10.2015, кадастровий номер земельної ділянки :02:008:0042, укладений між ТОВ «Агрофірма Білоцерківська» та ОСОБА_1 на один рік - до 21.10.2023.

Разом з тим, слід зазначити, що суд може захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати його право оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, означену можливість первинний орендар матиме тільки тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема, якщо не спливе строк оренди чи буде поновлений первинний договір оренди. В іншому випадку в позові слід відмовити.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частини перша та друга статті 15 ЦК України).

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника. Іншими словами, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Таким чином, оскільки на час розгляду даної справи і ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення (20.05.2024) строк дії договору оренди закінчився (21.10.2023), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у позивача права користування орендованою земельною ділянкою, так як позивач вже не був орендарем вказаної земельної ділянки, а відтак й відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання апелянта на те, що ухвалення судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з цих підстав унеможливить його подальше звернення до суду за захистом своїх прав, зокрема права вимагати відшкодування збитків у зв`язку з порушенням його права користування земельною ділянкою, колегія суддів відхиляє, адже позивач не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом, якщо вважатиме, що відповідачем порушено його права і завдано збитків.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного рішення не гуртуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обґрунтованість ухваленого судом рішення.

Таким чином, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам позивача належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне і правильне по суті рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Білоцерківська" - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Білоцерківська" до ОСОБА_1 , державного реєстратора Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області Кошового В`ячеслава Петровича про поновлення запису про інше речове право - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 17 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова