Справа № 235/1024/22
Провадження № 2/204/742/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «Форт», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтня 2023 року до суду надійшла позовна заява у якій позивач просив визнати виконавчий напис № 134495 від 10.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., щодо стягнення з позивача суми боргу в розмірі 35050 грн. таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просив стягнутим з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 11 357,49 грн., стягнуті в межах виконавчого провадження з виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса та стягнути судові витрати.

В обгрунтування позову зазначає, що позивачу стало відомо, що державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження відносно позивача на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №134495 від 10.06.2021 року. Виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який не посвідчено нотаріально. Станом на дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство не передбачало умов та підстав для вчинення виконавчого напису при поданні кредитного договору, викладеного в простій письмовій формі. Крім того, відповідач пропустив строк позивної давності, щодо стягнення суми заборгованості. В момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові підставі для його вчинення. Оскільки виконавчий напис є незаконним, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню безпідставно отримані грошові кошти, які були перераховані в рамках виконавчого провадження, в сумі 11 357,49 грн. Посилаючись на норми, що регулюють спірні правовідносини, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2023 року було прийнято до свого провадження цивільну справу від Красноармійського міськрайонного суду Донецької області та відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 19.10.2023 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

04.01.2024 року від директора ТОВ ФК «Форт» ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позову. Крім того, у зв`язку з визнання позову до початку розгляду справи по суті просить у відповідному судовому рішенні у порядку, встановленому законом, вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

У судовому засіданні встановлено, що 30.11.2021 року державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67693546 на підставі виконавчого напису № 134495, виданого 10.06.2021 року, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» заборгованості в розмірі 35 050 грн.

Постановою від 30.11.2021 року державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №67693546 визначено для боржника загальну суму мінімальних витрат у сумі 310 грн.

Постановою від 30.11.2021 року державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №67693546 звернуто стягнення на доходи боржника, що отримує дохід у ПАТ «Шахтоуправління «Покровське».

На переконання позивача, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис з порушенням вимог глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, зокрема, не перевірено наявності доказів про безспірність заборгованості. Крім того, виконавчий напис вчинений за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, а тому він не підлягає виконанню, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено Главою 14 Закону України "Про нотаріат" та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у тому числі: "Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99 у редакції від 29.11.2001 передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18.

Із наданої позивачем Заяви про надання кредиту на споживчі цілі та додатку №1 до Договору №R181/005-ТЕК.0025092 від 10.04.2013 року (а.с. 14-15), вбачається, що 10.04.2013 року ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом яких є платіжна картка № НОМЕР_1 , строком користування 36 місяців, тобто цей договір було укладено між ПАТ Банк «Траст» та ОСОБА_1 , у простій письмовій формі та такий договір не посвідчений нотаріально.

Оскільки відповідачем не доведено, що між ним та позивачем укладений кредитний договір і він був посвідчений нотаріально, і в подальшому наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що дана позовна заява вмотивована, аргументована та така, що відповідає вимогам закону, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає, що підстави для з`ясування і дослідження інших обставин справи, відсутні, а позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню необхідно задовольнити.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «ФК «Форт» безпідставно стягнутих за виконавчим написом коштів у розмірі 11 357,49 грн., то суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження стягнення з позивача вказаної грошової суми в межах спірного виконавчого провадження не надано, зважаючи на що правові підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є підставою для закінчення виконавчого провадження №67693546 відповідно до п. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач після закінчення провадження № 67693546 має право звернутись до державного виконавця із заявою про повернення йому безпідставно стягнутих з його зарплати сум грошових коштів.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦКП України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачаєтьс з матеріалів справи, позивачем не було сплачено за подачу позову судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., як і не було сплачено за подання заяви про забезпечення позову суму у розмірі 496 грн. 20 коп. Загальна сума судового збору, яка повинна була бути сплачена, складає 1488 грн. 60 коп.

04.01.2024 року до суду надійшла заява відповідача ТОВ ФК «Форт» про визнання позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідачем до початку розгляду справи подано заяву про визнання позову, а позивачем не було сплачено судового збору при подачі позову, та вроховуючи що позов задоволено, та судом задоволено заяву про забезпечення позову, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у розмірі 50 %, а саме суму у розмірі 744 грн. 30 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, ст. ст. 3, 12, 13, 76-81, 141, 142, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «Форт» (код ЄРДПОУ 42725156, адреса : м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2), третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (адреса: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5), Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) (адреса: Донецька область, м. Донецьк, вул. Степана Бовкуна, буд.7) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем від 10.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 134495 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «Форт» заборгованості в розмірі 35 050 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «Форт» на користь держави судові витрати у розмірі 744 грн. 30 коп.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська