Провадження № 2-о/638/293/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - Аркатової К.В.,

за участі секретаря судового засідання - Шевченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИТИ:

ОСОБА_1 , з використанням електронного сервісу «Електронний суд», звернулася до суду із заявою, яку в подальшому уточнила, та просила встановити факт що, свідоцтво про право власності на житло, виданого Ізюмським Тепловозоремонтним заводом 29 січня 1998 року за Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на підставі розпорядження (наказу) № 919 від 22 січня 1998 року на ім`я ОСОБА_2 , з виправленням прізвища на ОСОБА_3 , згідно з записом № 140 в книзі № 2, належить заявнику ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 11 жовтня 2024 року провадження по справі відкрито у порядку окремого провадження.

В обґрунтування заяви вказує, що встановити зазначений вище факт необхідно для надання ОСОБА_1 можливості вільно розпоряджатися частиною своєї власності, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

В судове засідання заявник не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлялася своєчасно та належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Технічна фіксація судового розгляду не здійснювалась на підставі положень статті 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

За правилами, передбаченими ч. 1 ст. 81, ст. 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Ізюмським Тепловозоремонтним заводом 29 січня 1998 року за Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на підставі розпорядження (наказу) №919 від 22 січня 1998 року на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності належить квартира АДРЕСА_1 .

11 вересня 2024 року заявницею направлено заяву через веб-ресурс «Дія» на проведення державної реєстрації майнових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка зареєстрована під № 55701.

13 вересня 2024 року ОСОБА_1 отримала рішення № 75035819 про зупинення розгляду заяви від державного реєстратора Оскільської сільскої ради Ізюмського району Харківської області Ляхової Оксани Василівни, в якому зазначено причину призупинення: «не має можливості встановити факт набуття права власності з тих підстав, що в свідоцтві про шлюб прізвище дошлюбне вказано ОСОБА_3 , в свідоцтві про право власності на російській мові вказано ОСОБА_2 , в реєстрі прав власності вказано: ОСОБА_3 , ідентифікаційний код особи відсутній, щоб ідентифікувати особу з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ».

В інформаційній довідці № 393965300 від 07.09.2024 року «Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна» наявна інформація, що 18.08.2008 року проведено державну реєстрацію майна, в якій вказана помилка в моєму прізвищі. Ця помилка перешкоджає заявнику користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд, а саме: в свідоцтві про право власності на житло, виданого Ізюмським Тепловозоремонтним заводом 29 січня 1998 року за Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на підставі розпорядження (наказу) №919 від 22 січня 1998 року, вказано прізвище, ім`я по батькові заявника російською мовою: « ОСОБА_2 », а в Державному реєстрі речових прав зазначено: « ОСОБА_3 ».

ОСОБА_1 є донькою співвласників даної квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . До одруження з першим чоловіком заявник прізвище ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_2 . В період з 30 грудня 1995 року до 25 листопада 2015 року ОСОБА_1 була одружена з ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_3 . Після розірвання шлюбу заявник залишила прізвище ОСОБА_8 . На час проведення приватизації квартири та отримання свідоцтва про право власності в будинку за адресою: АДРЕСА_2 прописано 8 осіб: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (сторінка 5 домової книги); ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Записи про прописку зроблено українською мовою у відповідності з наявними на той час документами, що засвідчували особу (паспортів, свідоцтва про народження) прописаних осіб. Прописки засвідчені Відділом внутрішніх справ Ізюмського райвиконкому Харківської області. Згідно з записами про прописку в домовій книзі за вказаною адресою під час отримання свідоцтва про право власності моє прізвище ім`я та по-батькові зареєстроване українською мовою, згідно зі свідоцтвом про шлюб з громадянином ОСОБА_7 , а саме: « ОСОБА_13 ». 23 березня 1999 КП «Бюро Технічної Інвентаризації» в книзі № 2 внесено запис № 140 з переліком співвласників російською мовою. Також, 22.03.1999 року в домовій книзі на сторінці 13 представниками КП «Бюро технічної Інвентаризації» м. Ізюм в Харківській області ( ) на підставі свідоцтва про право власності зроблено запис з переліком прізвищ всіх співвласників російською мовою.

Надалі, під час реєстрації права на спадщину ОСОБА_4 після смерті двох співвласників майна: ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 в домовій книзі на сторінці 13 представники КП «Бюро Технічної Інвентаризації» м. Ізюм Харківської області () оновили перелік співвласників майна, але вже українською мовою, припустили помилку при перекладі прізвища заявника, та записали її, як « ОСОБА_14 (і) ОСОБА_15 », про що свідчить інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно датована 18.08.2008 року з посиланням на запис № 140 в книзі № 2.

Після смерті батька, ОСОБА_5 , під час оформлення права на спадщину, 05 вересня 2016 року заявниця, як спадкоємиця, підписувала заяву про відмову від спадщини на користь інших спадкоємців за № 793, в якій приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Квасник О.О засвідчив особу заявника, як ОСОБА_3 . До спадщини батька також входила частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 ., де заявниця є співвласницею.

23 грудня 2016 року заявник одружилася з ОСОБА_16 , та взяла прізвище чоловіка, про що свідчить свідоцтво про одруження НОМЕР_4 .

ОСОБА_1 вважає, що причина неправильного написання її прізвища ім`я та по батькові у одну літеру виникла у зв`язку із безвідповідальністю та неуважністю працівників КП «Бюро Технічної Інвентаризації». В зв`язку з тим, що помилка допущена раніше 2013 року до впровадження Державного реєстру речових прав, і керуючись чинним законодавством заявниця звернулася до суду.

Внаслідок вказаної вище помилки, в заявника на даний час виникла невідповідність між документами, що посвідчували її особу під час перебування у шлюбі з ОСОБА_7 та правовстановлюючим документом, який виданий на її ім`я.

Таким чином, з метою надання можливості вільно розпоряджатися частиною своєї власності, а саме: квартирою АДРЕСА_1 існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 29 січня 1998 року за Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на підставі розпорядження (наказу) № 919 від 22 січня 1998 року на праві спільної (сумісної або часткової) власності належить зявнику ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №761/16799/15-ц визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Отже, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що свідоцтво про право власності на житло, виданого Ізюмським Тепловозоремонтним заводом 29 січня 1998 року за Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на підставі розпорядження (наказу) № 919 від 22 січня 1998 року на ім`я ОСОБА_2 , з виправленням прізвища на ОСОБА_3 згідно з записом № 140 в книзі № 2, належить заявнику ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Керуючись ст. 76- 81, 259, 264-265, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, відповідно до якого свідоцтво про право власності на житло, виданого Ізюмським Тепловозоремонтним заводом 29 січня 1998 року за Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на підставі розпорядження (наказу) №919 від 22 січня 1998 року на ім`я ОСОБА_2 , з виправленням прізвища на ОСОБА_3 , згідно з записом № 140 в книзі №2, належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 25 листопада 2024 року.

Головуючий