РІШЕННЯ

Іменем України

29.04.2024 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря судового засідання - Кондрашин В.Р.

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третіх осіб: ОСОБА_3 , Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області про визнання батьківства -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить позивача ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та винести відповідні зімни актового запису про народження дитини, вказавши прізвище дитини ОСОБА_6 та виключити з актового запису про народження дитини відомості про батька дитини, яким вказаний ОСОБА_2 , оскільки саме він являюся батьком даної дитини та в графі «батько дитини» вказати саме його, позивача ОСОБА_4 та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що з 2019 року він зустрічався з ОСОБА_3 яка на той час офіційно ще перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , але з яким не проживала тривалий час, не підтримувала жодних стосунків.

З вересня 2022 року він з ОСОБА_3 почали проживати разом однією сім`єю, як чоловік та дружина.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської областівід 27 лютого 2023 року у справі № 450/3118/72 шлюб між відповідачем та ОСОБА_3 було розірвано.

В період спільного їхнього проживання життя ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась спільна дитина ОСОБА_5 . Оскільки дитина народилась до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між відповідачем та ОСОБА_3 , а тому батьком дитини був вказаний відповідачОСОБА_2 .

Крім цього, він з ОСОБА_3 намагалися додзвонитися довідповідача, щоб разом звернутися до органу державної реєстрації актівцивільного стану та подати спільну заяву і відразу ж зареєструвати дитину напозивача, як батька дитини, однак з відповідачем вони так і не змогли зв`язатися, оскільки надзвінки він не відповідав .

Фактично, він на даний час повністю прийняв обов`язки батька, не відмовляюсь від батьківства щодо своєї дитини, а тому змушений звертатись до суду, щоб визнати своє батьківство. Просить позов задоволити.

13.12.2023 року ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

03.04.2024 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті

Позивач в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про заслухання справи за його відсутності та відсутності його представника, просить позов задоволити.

Третя.в судове засідання не з`явилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомляв, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи.

Представник третьої особи Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області у судове засідання не з`явився, однак подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, при розгляді даної справи покладається на розсуд суду.

За таких обставин суд вважає, що справу слід слухати за учасників справи на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення.

У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом установлено, що на момент зачаття дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач підтримував подружні відносини з ОСОБА_3 , оскільки мали близькі стосунки, проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та взаємно виконували обов`язки подружжя.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини

Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Згідно з ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 : серія НОМЕР_1 , виданого 30.10.2023 року Сокільницькою сільською ради Львівського району Львівської області, що батьком дитини записано відповідача ОСОБА_2 .

Пленум Верховного Суду України, у Постанові від 15.06.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 5) роз`яснив, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. При зверненні до суду особи, на утриманні якої перебуває дитина і яка не є опікуном (піклувальником), або чоловіка, котрий не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, яка (матір) померла чи оголошена померлою, визнана недієздатною, безвісно відсутньою, позбавлена батьківських прав або не проживає з дитиною не менше шести місяців і не виявляє про неї материнської турботи й піклування, для захисту інтересів дитини до участі у справі необхідно залучити орган опіки та піклування.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської областівід 27 лютого 2023 року у справі № 450/3118/72 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано

Відповідно до ч.1 ст. 7 «Конвенції про права дитини», дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування

Однак, підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення у справі «Калачова проти російської федерації» № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Так, позивач додав у справі висновок експертизи на підтвердження кровного споріднення з дитиною, в порядку ст.106 ЦПК України.

Із висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду №41633 від 28.02.2024 року встановлено, що ймовірність того, що позивач є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках проведеного дослідження складає 99,999999 %.

Таким чином, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що визнання позивачем батьком дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 знайшло своє підтвердження під час судового розгляду, оскільки юридично значимі обставини, такі як: спільне проживання і ведення спільного господарства батьків дитини та визнання батьком дитини свого батьківства підтверджені належними доказами, зокрема письмовими поясненнями позивача та третьої особи, фотографією, копією свідоцтва про народження дитини, вищезазначеним висновком та рішенням суду.

Згідно з ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду.

Відповідно до ст. 134 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

З урахуванням вищевказаного, аналізуючи матеріали справи та подані докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає позовні вимоги позивача повністю доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073,60 гривень, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 19, 76, 77, 79, 80, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України -

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості про батьківство ОСОБА_2 виключити з актового запису про народження №19 від 30.10.2023 року,складеного Сокільницькою сільською ради Львівського району Львівської області, про народження ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , за №19 від 30.10.2023 року,складеного Сокільницькою сільською ради Львівського району Львівської області, зазначивши в графі «прізвище дитини» - замість «ОСОБА_8 » вказати « ОСОБА_9 »; по-батькові дитини - замість « ОСОБА_10 » вказати « ОСОБА_11 » та у графі «про батька дитини» - замість «ОСОБА_2 » вказати - « ОСОБА_12 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Сокільники Пустомитівського району Львівської області, громадянин України». Ім`я, дата і місце народження та відомості про матір дитинизалишити без змін.

Видати нове свідоцтво про народження дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073,60 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_12 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області, Код , місцезнаходження: Львівська область Львівський район с. Сокільники вул. вул. Січових Стрільців, буд. 1.

Дата складення повного судового рішення - 09.05.2024 року.

Суддя Мартинишин М.О.