У Х В А Л А

Справа № 401/2502/24 Провадження № 6/401/113/24

09 вересня 2024 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Андріянова С.М.

за участю секретаря судових засідань Філоненко Д.О.

розглянувши у Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань.

В обґрунтуванні подання посилається на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №65545589 з примусового виконання виконавчого листа виданого 16 квітня 2010 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області у справі №2-107/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 362360 доларів США та 1950 грн. судового збору. Виконавче провадження відкрито 25 травня 2021 року. Боржник є ФОП і має відкриті розрахункові рахунки для здійснення підприємницької діяльності в декількох банках України, проте за результати отриманої інформації встановлено, що у боржника відсутні достатні кошти для погашення заборгованості по вказаному виконавчому провадженню. Будь-яке рухоме, нерухоме та інше майно у боржника відсутнє. На час звернення до суду з поданням боржник не вживає жодних заходів на виконання зобов`язань покладених на нього рішенням суду. Проте, боржник ОСОБА_2 документований 12 липня 2017 року паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 . Згідно відповіді з ДПС України від 22 липня 2024 року боржник перетинав кордон 03.11.2024 року у напрямку виїзду та 04.11.2024 року у напрямку в`їзд. В звязку з чим, з метою забезпечення виконання боржником судового рішення, виконавець в порядку ст.441 ЦПК України подав до суду вказане подання.

Вказане подання судом розглядається в порядку ч.4 ст.441 ЦПК України, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, з урахуванням поданої письмової заяви приватним виконавцем.

Суд, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Підставою звернення до суду з поданням приватний виконавець вказує на те, що боржник ОСОБА_2 документований 12 липня 2017 року паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 і відповідно до відповіді з ДПС України від 22 липня 2024 року він перетинав кордон 03.11.2024 року у напрямку виїзду та 04.11.2024 року у напрямку в`їзд.

Проте, суд звертає увагу на той факт, що на час звернення з поданням до суду ні 03.11.2024 року, ні 04.11.2024 року ще не настали.

Так, дійсно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перетинав кордон, але 03.11.2021 року на виїзд та 04.11.2021 року на в`їзд. Інші факти перетину кордону після відкриття виконавчого провадження, суду не надано.

Судом встановлено, що 25 травня 2021 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно і попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження, проте підтверджуючі документи отримання даних постанов відсутні. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем накладено арешти на все рухоме та нерухоме майно боржника та на кошти боржника.

Станом на день звернення до суду, боржником рішення суду не виконано.

Виконавець вважає, що боржник ухиляється від належного виконання судового рішення, в зв`язку з чим наявні законні підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно зі ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки тощо.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

У разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

В силу вимог п. 5 ч. 1ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до положення ч. 2ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Тобто, вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З аналізу зазначених норм матеріального та процесуального права вбачається, що подання про обмеження у праві виїзду за межі України вноситься виконавцем у разі ухилення боржника від виконання судового рішення, розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, а тому саме на останнього покладається тягар доказування.

Виконавець повинен довести факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, яке полягає: в утриманні від виконавчих дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не наданні у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; в несвоєчасній явці за викликом державного виконавця; в ненаданні письмового повідомлення про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення.

Як вбачається із змісту подання, приватний виконавець обґрунтовує подання тим, що боржник не виконує рішення суду.

Між тим, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, аналіз же перелічених вище норм дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

При цьому, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Натомість, в матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання боржником копій постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та викликів державного виконавця. Відтак, матеріали подання не містять жодних доказів щодо того, що боржник обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження. Крім цього, приватним виконавцем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що боржник намагається виїхати за межі України, щоб уникнути відповідальності.

Необізнаність боржника про початок процедури примусового виконання виконавчого документу унеможливлює ухилення від його виконання.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення подання приватного виконавця.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області С.М. Андріянова