ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/808/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №704/289/24 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Фетісової Т.Л.

секретарШирокова Г.К.

учасники справи:

позивач ОСОБА_2 ;

відповідач Селянське фермерське господарства «Дружба»;

особа, що подала апеляційну скаргу представник позивача адвокат Ткаченко Михайло Олександрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Ткаченка Михайла Олександровича на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 12 березня 2024 року у справі за клопотанням ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и л а:

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до Селянського фермерського господарства «Дружба».

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 3,0167 га., яка перебувала в оренді в СФГ «Дружба». Постановою Черкаського апеляційного суду від 19.07.2023 року було розірвано договір оренди даної земельної ділянки від 15.10.2015 року, укладений між позивачкою та СФГ «Дружба». Також було визнано нечинною додаткову угоду від 22.03.2019 року, яка була невід`ємною частиною даного договору.

01.03.2024 року ОСОБА_2 стало відомо про те, що СФГ «Дружба» незаконним шляхом та з порушенням чинного законодавства 25.10.2023 року знову зареєструвало право оренди на належну їй земельну ділянку на підставі договору № б/н від 23.03.2016 року про існування якого вона не знала.

Оскільки ОСОБА_2 не підписувала жодних договорів з СФГ «Дружба», просить суд заборонити СФГ «Дружба» вчиняти дії спрямовані на користування вказаною земельною ділянкою, в тому числі на обробку землі та збір врожаю.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 12 березня 2024 року в задоволенні клопотання відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що в матеріалах заяви про забезпечення позову не міститься достатніх доказів того, що СФГ «Дружба» зареєструвало право оренди на належну ОСОБА_2 земельну ділянку без достатніх правових підстав, дане право оренди на даний час не скасоване, а тому відсутні підстави для накладення заборони на користування орендарем спірною земельною ділянкою.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції представник ОСОБА_2 адвокат Ткаченко М.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухала є незаконною, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів заявниці у разі задоволення позову в подальшому, що не було враховано судом першої інстанції. Вважає, що внаслідок протиправних дій СФГ «Дружба» вона позбавлена права обробляти земельну ділянку і в подальшому отримати прибуток.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши сторін, які з`явились у судове засідання, та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Верховний Суд в постанові від 19.02.2021 року у справі № 643/12369/19 зауважив, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_2 має намір подати до суду позовну заяву до Селянського фермерського господарства «Дружба»про визнання договору оренди землі недійсним та визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, вказуючи на те, що вказане фермерське господарство незаконним шляхом та з порушенням чинного законодавства зареєструвало право оренди на належну їй земельну ділянку на підставі невідомого їй договору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в матеріалах заяви про забезпечення позову не міститься достатніх доказів того, що СФГ «Дружба» зареєструвало право оренди на належну ОСОБА_2 земельну ділянку без достатніх правових підстав, дане право оренди на даний час не скасоване, а тому відсутні підстави для накладення заборони на користування спірною земельною ділянкою.

Приходячи до такого висновку колегія суддів також враховує, що при поданні заяви заявником не було вказано обґрунтованих доводів щодо необхідності заборони СФГ «Дружба» користуватися належною їй земельної ділянки, а також, яким чином невжиття вказаного виду забезпечення позову призведе до невиконання судового рішення у разі задоволення позову.

Згідно зі ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 268, 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Ткаченка Михайла Олександровича залишити без задоволення.

Ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 12 березня 2024 року у справі за клопотанням ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді