Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1816/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Дубовика П.В.,

з секретарем Галенчик О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в смт.Народичі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

26.06.2024 до Народицького районного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості:

за кредитним договором № в розмірі 17812,07 грн, з яких:

- 8921,71 грн. сума заборгованості по тілу кредиту;

- 0,60 грн. сума заборгованості за відсотками;

- 8889,76 грн заборгованість за комісією;

за кредитним договором №3262848 в розмірі 9490 грн, з яких:

- 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 6490 грн сума заборгованості за відсотками.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 08.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 13925 грн строком на 24 місяці, процентна ставка 3,99% щомісяця.

07.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК», укладено Договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» передає (відступає) Акціонерну товариству «ТАСКОМБАНК» за плату належні йому права вимоги, а АТ «ТАСКОМБАНК» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

08.11.2023 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено Договір факторингу №НІ/11/11-Ф, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимог до Договору факторингу факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 (відповідач) за кредитним договором № від 08.09.2020 в сумі 17812,07 грн, з яких: 8921,71 грн. сума заборгованості по тілу кредиту, 0,60 грн. сума заборгованості за відсотками, 8889,76 грн заборгованість за комісією.

28.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УККРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3262848, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 3000 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків визначених умовами договору.

26.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №26082021, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу факторингу №26082021 від 26.08.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 (відповідач) за кредитним договором №3262848 в сумі 9490 грн, з яких 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6490 грн сума заборгованості за відсотками.

Позивач зазначає, що всупереч умов кредитних договір, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свої зобов`язання та заборгованість за кредитними договорами не погасив ні перед первісними кредиторами ні перед фактором (позивачем).

З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Ухвалою суду від 27 червня 2024 року відкрите спрощене провадження у даній справі, і в цей день ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений пятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Ухвала суду та копія позовної заяви з додатками відповідачу вручена 03.07.2024 року.

В період з 26.07.2024 по 26.08.2024 головуючий - суддя перебував у відпустці.

У позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника банку. У випадку неявки в судове засідання відповідача представник позивача просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.6).

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 49 цього кодексу, позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, визнання обставин, які не підлягають доказуванню, можливе, зокрема, за умов:визнання їх усіма учасниками справита відсутності в суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.

Разом з тим, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, тому в силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

08.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № (а.с.8).

Кредитний договір підписаний відповідачем.

Згідно п.1 вказаного договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджених розмірі та умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору.

Сума кредиту становить 13925 гривень, строк кредиту 24 міс., процентна ставка 3,99% (а.с.8).

Відповідно до умов договору дата надання кредиту 08.09.2020, дата повернення 08.09.2022, орієнтована загальна вартість кредиту становить 27261,20 грн (а.с.9).

07.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК», укладено Договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» передає (відступає) Акціонерну товариству «ТАСКОМБАНК» за плату належні йому права вимоги, а АТ «ТАСКОМБАНК» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.17-18)

08.11.2023 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено Договір факторингу №НІ/11/11-Ф, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.19-20).

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023 визначено, що на виконання п.2.1. Договору факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр Прав Вимоги кількістю 2108, після чого, з урахуванням пункту 2.1. зазначеного Договору факторингу від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх боргів (а.с.21).

Згідно витягу з реєстру прав вимог до Договору факторингу факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 (відповідач) за кредитним договором № від 08.09.2020 в сумі 17812,07 грн, з яких: 8921,71 грн. сума заборгованості по тілу кредиту, 0,60 грн. сума заборгованості за відсотками, 8889,76 грн заборгованість за комісією (а.с.22).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № за період з 08.11.2023 по31.03.2024, проведеного позивачем, відповідач має заборгованість за договором в розмірі 17812,07 грн, з яких: 8921,71 грн. сума заборгованості по тілу кредиту, 0,60 грн. сума заборгованості за відсотками, 8889,76 грн заборгованість за комісією (а.с.16).

28.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УККРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3262848 (а.с.27-29).

Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до кредитного договору, а порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач також підтверджує, що умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги нав`язування її придбання.

Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит в розмірі 3000 грн строком на 30 днів з 28.11.2020 (дата надання кредиту) по 28.12.2020.

Позичальник має повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені у встановлений Договором строк (п.5.4 договору).

Проценти за користування кредитом 1,9 % в день від суми кредиту (стандартна процентна ставка п.1.5.2 договору).

Згідно із графіком платежів за кредитним договором №3262848 від 28.11.2020 датою повернення кредиту є 28.12.2020, визначено чисту суму кредиту 3000 грн (а.с.30).

26.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №26082021, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.31-32).

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу №26082021 від 26.08.2021 визначено, що на виконання п.1.2. Договору факторингу №26082021 від 26.08.2021, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 54158, після чого, з урахуванням пункту 1.2. зазначеного Договору факторингу від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від позичальників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованей (а.с.33).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №26082021 від 26.08.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 (відповідач) за кредитним договором №3262848 в сумі 9490 грн, з яких 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6490 грн сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 26.08.2021 по 31.03.2024, відповідач має заборгованість за кредитним договором №3262848 від 28.11.2020 в розмірі 9490 грн, з яких 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6490 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.35).

Позивач зазначає, що в порушення умов кредитних договорів, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредитів, внаслідок чого у останньоїо виникла заборгованість, а саме: за кредитним договором № в розмірі 17812,07 грн, з яких 8921,71 грн. сума заборгованості по тілу кредиту, 0,60 грн. сума заборгованості за відсотками, 8889,76 грн заборгованість за комісією; за кредитним договором №3262848 в розмірі 9490 грн, з яких 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6490 грн сума заборгованості за відсотками.

Також вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитними договорами, позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій.

Оскільки, відповідач довбровільно не погасила існуючу заборгованість ні перед первісним кредиторами ні перед позивачем після набуття права вимоги останнім, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з цим позовом.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України « Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.ч. 3,4,8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 зазначеного закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Згідно з ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

Встановлено, що між сторонами у справі виникли взаємовідносини з приводу стягнення заборгованості за кредитними договорами укладеними, в тому числі в електронній формі, шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

При цьому, суд враховує, що правомірність укладених сторонами кредитних договорів як правочинів ніким із сторін не оспорюється, тому вони є чинними і обов`язковими для виконання.

Відповідно до кредитного договору № від 08.09.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 , остання отримала кредит в розмірі 13925 грн. строком на 24 місяці, процентна ставка 3,99% , шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника.

Таким чином, відповідач фактично погодилась на запропоновані первісним кредитором умови договору, отримала кредитні кошти на вказаний ним картковий рахунок.

Позивач доводить, що відповідно до укладеного 07.10.2016 договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 відбулась заміна кредитора, та до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» перейшли права Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», а в послідуючому 08.11.2023 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено Договір факторингу №НІ/11/11-Ф, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, в тому числі і право вимоги погашення заборгованості за кредитним договором №, укладеного 08.09.2020.

Заборгованість відповідача за даним кредитним договором становить 17812,07 грн, з яких 8921,71 грн. сума заборгованості по тілу кредиту, 0,60 грн. сума заборгованості за відсотками, 8889,76 грн заборгованість за комісією.

Однак, суд не погоджується з вимогами позивача в цій частині позову з огляду на таке.

Позивач на підтвердження переходу права вимоги за вказаним вище кредитним договором посилається на те, що 07.10.2016 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» первісним кредитором укладено договір факторингу №НІ/11/11-Ф, відповідно до умов якого першому перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 08.09.2020.

З аналізу вказаних договору факторингу вбачається, що право вимоги від первісного кредитора перейшло до нового кредитора Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» ще 07.10.2016, а сам кредитний договір № укладено 08.09.2020, тобто після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки договір факторингу права вимоги є похідним від кредитного договору, а отже, не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги.

При цьому, будь-яких належних доказів, що перехід права вимоги за договором № укладено 08.09.2020 відбувся на виконання умов вказаного договору, а саме стосовно майбутньої грошової вимоги, суду не надано, зокрема, надана суду копія такого договору з додатковими угодами до неї не містить таких відомостей.

Крім того, акт прийому передачі та витяг з реєстру боржників до договору факторингу №НІ/11/11-Ф від 07.10.2016 суду наданий не був.

Відтак, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту переходу права вимоги за кредитним договором № від 08.09.2020 від первісного кредитора до наступного (нового) кредитора.

У постанові Верховного суду України від 17 січня 2020 року, справа №916/2286/16, предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги).

Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (ч. 3 ст. 656 ЦК України).

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченою в договорі, право вимоги за яким передається.

У договорі факторингу №НІ/11/11-Ф не зазначена ціна, за яку відбулося відступлення права вимоги. Крім того, у такому договорі факторингу не зазначено розмір вимоги до боржника ОСОБА_1 , яка відступається. При цьому суд зазначає, що позивачем не долучено до договору факторингу №НІ/11/11-Ф акт прийому-передачі реєстру боржників, витяг з реєстру боржників, додаткові угоди1.

Також у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором факторингу на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

Отже, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 08.09.2020 від первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволені заяви про стягнення заборгованості.

Вказане, зокрема, узгоджується з висловленою позицією Верховним судом у постанові № 916/2286/16 від 17.01.2020.

Також, позивачем не надано виписок з рахунків відповідача, з яких можна було б встановити факт користування останньою банківською карткою, рахунком та наявність у неї заборгованості за відповідним договорам. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором про надання кредиту № від 08.09.2020, не є тим первинним документом, що підтверджує розмір заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором. Зазначений доказ суд розцінює як внутрішній документ фінансової установи, що жодним чином не підтверджує як факт надання кредиту так і виниклу заборгованість за кредитним договором.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13.05.2020, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.

З урахуванням наведених норм та зогляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позов в частині вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 08.09.2020 задоволенню не підлягає за недоведеністю та обґрунтованістю заявлених вимог.

Стосовно вимог позивача за кредитним договором про споживчий кредит договір №3262848 від 28.11.2020, суд з урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими, позивач є таким, що набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором як правонаступник первісного кредитора має право на отримання від останнього кредитної заборгованості.

Зокрема, судом встановлено, що відповідач з умовами договору №3262848 від 28.11.2020 була ознайомлена, підписала договір, однак умови договору порушила. Зворотнього відповідачем не доведено.

Факт отримання кредитних коштів відповідачем також не спростовано.

Розмір заявленої до стягнення заборгованості за договором за тілом кредиту та відсотками підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості, що є арифметично вірним та таким, що ґрунтується на умовах договору та чинного законодавства.

Відтак позовні вимоги позивача в цій частині позову підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1052, 51 грн (3028,00 х 9490:27302,07).

Керуючись ст. ст.5,12,13,79,81,258,259,263-265,268,272,273,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код за , IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором №3262848 від 28 листопада 2020 року в сумі 9490 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код за , IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») витрати по сплаті судового збору в сумі 1052, 51 грн.

В задоволенні решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код за , адреса місцезнаходження: 07400, Київська область, м.Бровари, вулиця Лісова, 2, поверх 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений та підписаний 17.09.2024.

Суддя: