Справа № 930/898/24
№2/930/419/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2024 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Загребельному О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Немирівської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на майно в порядку спадкування , -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до Немирівської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В обгрунтування позовних вимог позивачка, ОСОБА_1 , зазначила, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ковалівка Немирівського району, де на той час проживали її батьки.

Ще на початку 1990 років позивачка та її сім`я переїхали проживати в с. Сорокотяжинці Немирівського району, де вона і проживає до сьогоднішнього дня по АДРЕСА_1 .

По сусідству із ОСОБА_1 проживала її рідна тітка - ОСОБА_2 разом із своїм цивільним чоловіком - ОСОБА_3 , 1938 року народження.

Спочатку помирає тітка позивачки, ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті її цивільний чоловік ОСОБА_3 залишився один - у нього дітей не було, про його братів і сестер ОСОБА_1 взагалі нічого не відомо.

Таким чином, позивачка почала його доглядати, фактично проживаючи з ним як дочка. Доглядаючи та проживаючи разом з ним з дня смерті тітки, вони з ОСОБА_3 вели спільно домашнє господарство, обробляли земельну ділянку, вирощували домашню птицю, фактично проживали однією сім`єю.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер у віці 66 роки в с. Сорокотяжинці Немирівського району.

Позивачка, ОСОБА_1 , повністю прийняла спадщину після його смерті як спадкоємець четвертої черги за законом у відповідності до ст. 1264 ЦК України, так як постійно проживала з ним на день його смерті в одному житлі з 1998 року.

Як виявилось лише нещодавно покійний ОСОБА_3 мав право на земельну ділянку (пай), який розміщений на території колишньої Криковецької сільської ради Немирівського району, де він працював у місцевому колгоспі.

На відповідний запит відділ Держгеокадастру у Немирівському районі Вінницької області надав ОСОБА_1 копію Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0351715, виписаного на ім`я покійного ОСОБА_3 ..

У Немирівській державній нотаріальній конторі, куди звернулась позивачка із наявними у неї документами, їй було повідомлено про те, що відсутність у неї оригіналу Сертифікату на право на земельну частку (пай) в зв`язку із його втратою унеможливить видачу свідоцтва про право на спадщину у будь-якому разі.

Крім того, державним нотаріусом було рекомендовано ОСОБА_1 також отримати рішення суду про встановлення факту постійного проживання із покійним не менше чим 5 років, як спадкоємець четвертої черги за законом. Позивачка зазначає, що даний факт можуть підтвердити ряд свідків, сусідів - жителів с. Сорокотяжинці Вінницького району.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, ОСОБА_1 змушена звернутись із даною заявою до суду.

Так 01.04.2024 року ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Немирівської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнанняправа власності на майно в порядку спадкування.

23.04.2024 року під час проведення підготовчого судового засідання представник позивача заявив клопотання про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду по суті. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала клопотаннч представника позивача, просила його задовольнити. Розгляд вищевказаної цивільної справи по суті призначено на 06.06.2024 о 09:00 годині в приміщенні Немирівського районного суду Вінницької області вул. Шевченка, 27 м. Немирів.

06.06.2024 року у судовому засіданні було допитано свідків, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили факт проживання позивачки з 1998 року разом зі спадкодавцем, ОСОБА_3 , до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

17.09.2024 року від представника позивачки - адвоката Кіцули В.І. надійшла заява про розгляд справи без участі ОСОБА_1 - позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити в повному обсязі.

17.09.2024 року на адресу суду від представника відповідача Немирівської міської ради надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника. Проти задоволення позову не заперечує.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Після смерті ОСОБА_2 , тітки позивачки - ІНФОРМАЦІЯ_2 , її цивільний чоловік ОСОБА_3 залишився один, дітей у нього не було, про його братів і сестер ОСОБА_1 , позивачці, взагалі нічого не відомо.

Таким чином, позивачка почала його доглядати, фактично проживаючи з ним як дочка. Доглядаючи та проживаючи разом з ним з дня смерті тітки, вони з ОСОБА_3 вели спільно домашнє господарство, обробляли земельну ділянку, вирощували домашню птицю, фактично проживали однією сім`єю.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , у віці 66 роки в с. Сорокотяжинці Немирівського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 мав право на земельну частку(пай), який розміщений на території колишньої Криковецької сільської ради Немирівського району, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0351715 від 22 липня 1997 року.

У Немирівській державній нотаріальній конторі, куди звернулась позивачка із наявними у неї документами, їй було повідомлено про те, що відсутність у неї оригіналу Сертифікату на право на земельну частку (пай) в зв`язку із його втратою унеможливить видачу свідоцтва про право на спадщину у будь-якому разі.

Відповідно до відповіді на запит від 21.08.2024р. державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_6 , повідомлено, що спадкова справа до майна ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно Алфавітних книг обліку спадкових справ Немирівської державної нотаріальної контори, не заводилась.

Попередньо, державним нотаріусом було рекомендовано ОСОБА_1 також отримати рішення суду про встановлення факту постійного проживання із покійним не менше чим 5 років, як спадкоємець четвертої черги за законом.

Відповідно до положень ст. ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Метою встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що здобутими під час судового розгляду доказами та показами свідків, достатньо стверджується той факт, що позивачка, ОСОБА_1 постійно проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Сорокотяжинці Немирівського району Вінницької області, з 1998 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Крім того, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом щодо спадкового майна, а тому позов в частині визнання права власності на земельну ділянку, загальним розміром 2.55 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Немирівської міської ради Вінницького району (колишньої Криковецької сільської ради Немирівського району) Вінницької області після померлого ОСОБА_3 також підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 16, 1268 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Немирівської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійно проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Сорокотяжинці Немирівського району Вінницької області, з 1998 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Сорокотяжинці Немирівського району Вінницької області, на:

-земельну ділянку, загальним розміром 2.55 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Немирівської міської ради Вінницького району (колишньої Криковецької сільської ради Немирівського району) Вінницької області, на яку було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0351715 на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом.

Виготовлено із автоматизованої системи документообігу суду.

Оригінал рішення суду знаходиться в цивільній справі № 930/898/24 в архіві Немирівського районного суду Вінницької області.

Суддя: В.М. Алєксєєнко