Справа № 128/2336/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засіданні Ружицькій І.В.,

за участі позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Кіцули В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування Немирівської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

У позовній заяві викладено наступну позицію.

В 2011 році між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні стосунки між ними не склалися, та рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 14.12.2018 шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина сторін ОСОБА_3 залишилась проживати разом із позивачкою в с. Ковалівка Вінницького району та повністю перебуває на її матеріальному забезпеченні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає, наразі наявна заборгованість по сплаті аліментів більше 98000 гривень, не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не цікавиться про неї та про її стан здоров`я. Від батька дитина не отримує подарунків на свята, іграшок, тощо. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, утриманню доньки ОСОБА_3 , не цікавиться її життям, після розлучення сторін відповідач жодного разу не виявив бажання побачитись з дочкою. Все вищевикладене свідчить про повне самоусунення відповідача ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки. На даний час у позивачки є інша сім`я, де новий чоловік приймає її дитину, як рідну. В травні 2023 року позивачка отримала висновок органу опіки та піклування Немирівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 .

На підставі викладеного просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Кіцула позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, зазначивши, що на день розгляду справи по суті жодні оставини, які зазначені в позові, не змінились.

В судовому засіданні 18.11.2024 позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та повідомила, що з вересня 2018 року відповідач не приймає ніякої участі у вихованні доньки, будь-якого зв`язку з нею не підтримує. Відповідач не здійснив жодного телефонного дзвінка дитині, не приїздив до неї за місцем проживання в с. Ковалівку Вінницького району. Заборгованість по сплаті аліментів наразі складає близько 150 тисяч гривень, аліменти від відповідача не отримувала жодного разу.

В судовому засіданні було заслухано дитину - неповнолітню ОСОБА_3 , яка повідомила, що не пам`ятає, коли востаннє спілкувалася із батьком. Той не відвідував її у школі, не телефонує, не вітає зі святами, з днем народження, не дарує подарунки та іграшки, ніколи не купував одяг та не надавав ніякої матеріальної допомоги на її утримання.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява начальника служби у справах дітей Тригуби В. про розгляд справи без участі представника третьої особи, позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 повністю підтримує (а.с.28).

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 26.06.2023 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с.22).

Ухвалою суду від 10.10.2023 задоволено клопотання представника позивачки адвоката Кіцули В.І. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.42).

Ухвалою суду від 11.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.46).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце його проведення за адресою місця реєстрації, встановленого судом, відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається.

З огляду на вищевикладене та за умов існування усіх підстав, суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення, про що було постановлено мотивовану ухвалу.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, з`ясувавши думку неповнолітньої ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.07.2021 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований Немирівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), після реєстрації якого ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.7).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8).

Заочним рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 14.12.2018 у справі №2/140/1107/18 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої Вінницьким відділом ДВС у Вінницькому районі №100 від 19.04.23, сукупний розмір заборгованості по аліментах станом на 31.03.2023 становив 98 000 гривень (а.с.10).

Рішенням Немирівської міськї ради від 16.05.2023 затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний висновок ґрунтується на показах заявниці ОСОБА_1 , яка повідомила, що її колишній чоловік ОСОБА_2 з моменту їхнього розлучення (понад чотири роки) не цікавиться дитиною, її вихованням та розвитком не займається, фінансово не допомагає, має заборгованість по аліментах близько 100 тис. гривень. В телефонному режимі ОСОБА_2 підтвердив, що має заборгованість по аліментах, на засідання комісії не з`явився (а.с. 11, 12, 81-82).

Відповідно до довідки №01-32/254, що видана ліцеєм №2 м. Немирова від 17.10.2024, ОСОБА_2 не брав участь в шкільному житті своєї доньки ОСОБА_3 з 2019 по 2024 шкільні роки (а.с. 106).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Немирівської міської ради №2253 від 16.10.2024 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входять чоловік ОСОБА_5 та донька ОСОБА_3 (а.с. 107).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України).

Згідно з ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 , п. 2 ст.6 Конвенції про права дитини про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Відповідно до частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності, передбаченої законом.

Статтею 157 СК України передбачено обов`язок того із батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні і право на особисте спілкування з нею.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У статті 166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно із частиною четвертою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина п`ята статті 19 СК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Суд виходить з того, що вирішуючи спір, суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитиною не цікавиться, не надає жодного матеріального утримання, хоча таких перешкод йому ніхто не чинив, має значну суму заборгованості по аліментах, дитина проживає з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 , відповідач дитину не відвідує. Відповідач, який неодноразово належним чином повідомлявся про розгляд справи, в судові засідання не з`являвся, відзиву на позовну заяву не подав.

З огляду на вказане, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд зазначає, що позбавлення відповідача батьківських прав здійснене згідно із законом (пункт 2 частини першої статті 164 СК України), спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету і втручання в права відповідача є пропорційним меті позбавлення його батьківських прав.

Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивачки ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в сумі 1073,60 грн. (а.с. 1).

Відповідно до ст.ст. 15, 18, 150, 155, 157, 164, 165 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування Немирівської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, зареєстрований в АДРЕСА_2 ;

Третя особа - Орган опіки та піклування Немирівської міської ради, адреса: м. Немирів Вінницької області, вул. Соборна, буд. 28, .

Повний текст рішення суду складний 28 листопада 2024 року.

Суддя Л.П. Шевчук