Справа №279/6050/24
Провадження №2/279/2090/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/6050/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, зазначивши, що 28.07.2023 року ОСОБА_1 на веб-сайті https://hi-tech.com.ua/, через маркетплейс веб-сайту https://hotline.ua/, було придбано новий телевізор LG моделі OLED77C27, серійний номер: НОМЕР_1 . Отримання вказаного телевізора було здійснено в приміщенні, яке знаходиться в АДРЕСА_1 . При купівлі телевізора не було надано гарантійного талону та/або іншого документу, який би встановлював гарантійні зобов`язання щодо конретно вказаного телевізова. Водночас, виписаний в момент купівлі Телевізора гарантійний талон, виписаний абсолютно на інший телевізор за іншим серійним номером: 303MAKRFNV77. 19.08.2024 року телевізор перестав працювати і ОСОБА_1 звернувся до сервіс-центру компанії "Авторитет" щодо проведення гарантійного ремонту. 24.08.2024 адвокат Василюка Ю.П. намагався зареєструвати телевізор на офіційному веб-сайті виробника Телевізора НОМЕР_2 , з метою пошуку рішення щодо даної ситуації. Однак, зареєструвати Телевізор на веб-сайті виробника, LG, не вдалось, у зв`язку з чим адвокат Василюка Ю.П. звернувся до виробника телевізора з питанням причин не можливості реєстрації телевізора на офіційному веб-сайті виробника телевізора. 26.08.2024 адвокат на електронну пошту отримав відповідь від виробника Телевізора, компанії LG, наступного змісту: "Шановний Roman Dovgalyk, Дякуємо Вам за звернення до Центру інформаційної підтримки компанії LG Electronics. На жаль, дана продукція не сертифікована під ринок України і відсутня можливість реєстрації на сайті. Техніка, сертифікована для використання на території України, має кілька акцентів, на які слід звернути увагу: Наявність знака УкрСЕПРО на упаковці виробу і на задній стороні корпусу (на заводській наклейці), Наявність української мови в гарантійному талоні, який поставляється в комплектації." 27.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою щодо проведення гарантійного ремонту сервіс-центром компанії "Авторитет". В подальшому, сервіс-центром компанії "Авторитет", за підпису директора ОСОБА_4 , було надано відповідь про відмову в гарантійному ремонті і звернуто увагу на необхідність надання розрахункового документу та гарантійного талону виробника Телевізора, заповненого продавцем. Після цього, адвокат зв`язався в по телефону вказаному на веб-сайті https://hi-tech.com.ua з предстанвиком даного інтернет-магазину, однак після тривалих перемовин, отримав відповідь, що даний інтернет магазин надає гарантію незалежно від наявності/відсутності гарантійного талону один рік з моменту придбання товару. Відповідно до п.3 договору від 11.10.2018 № РРП-009999 на рекламне обслуговування в мережі інтернет, ТОВ "ХОТЛАЙН" було виконавцем, а замовником реклами для інтернет-магазину HI-TECH, був власник фізична особа-підприємець ОСОБА_2 . Позивач вважає відмову у виконанні своїх зобов`язань відповідача, як продавця товару, такою, що суперечить вимогам законодавства України про захист прав споживачів і як наслідок порушуєйого законні права та охоронювані інтереси. Просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , вартість телевізора LG моделі OLED77C27, серійний номер: 206MAAK9C720 в розмірі 111 500,00 грн. та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання та шляхомрозміщення оголошення на сайті судової влади, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідвши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 1 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку, є договором, укладеним на відстані.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.

Права споживача в разі укладення договору на відстані регулюються статтею 13 Закону України "Про захист прав споживачів", яка є спеціальною для такого виду договорів.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 Закону України "Про захист прав споживачів" положення цієї статті не застосовуються до договорів, укладених на відстані, які стосуються: 1) правочинів з нерухомим майном, крім оренди такого майна; 2) правочинів з цінними паперами; 3) фінансових послуг; 4) продажу товарів торговельними автоматами; 5) телекомунікаційних послуг; 6) правочинів, здійснених на аукціоні, якщо участь у ньому можлива і без використання засобів дистанційного зв`язку. Перед укладенням договорів на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві інформацію про: 1) найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії; 2) основні характеристики продукції; 3) ціну, включаючи плату за доставку, та умови оплати; 4) гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; 5) інші умови поставки або виконання договору; 6) мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг; 7) вартість телекомунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу; 8) період прийняття пропозицій; 9) порядок розірвання договору. У разі ненадання такої інформації суб`єкт господарювання несе відповідальність згідно із статтями 15 і 23 цього Закону. Факт надання інформації відповідно до вимог частини другої цієї статті повинен бути підтверджений письмово або за допомогою електронного повідомлення. Інформація, підтверджена таким чином, не може бути змінена продавцем (виконавцем) в односторонньому порядку. Підтвердження інформації не вимагається, якщо послуга надається засобами дистанційного зв`язку і оплачується через оператора телекомунікаційних послуг.

Згідно з частинами першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до частин п`ятої-дев`ятої статті 12 Закону України "Про захист прав споживачів" уразі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, споживач повинен повідомити продавця (виконавця) про місце, де продукція може бути повернена. Договором може передбачатися, що продукція або результати робіт (послуг), що були надіслані поштою, повинні у разі розірвання договору також бути повернені поштою. Будь-які витрати, пов`язані з поверненням продукції, покладаються на продавця (виконавця). Продавець (виконавець) повинен відшкодувати витрати споживача у зв`язку з поверненням продукції. У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, обов`язок споживача зберігати у себе продукцію припиняється по закінченні шістдесяти днів після її одержання. Якщо продавець (виконавець) не вживає заходів для повернення її собі протягом зазначеного періоду, така продукція переходить у власність споживача без виникнення зобов`язання з оплати її вартості. Якщо споживачеві не було надано документ (електронний документ), який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями, такий правочин не є підставою для виникнення обов`язків для споживача. У разі ненадання документа (електронного документа) або підтвердження інформації споживач повідомляє продавця (виконавця) про недійсність договору. Продавець (виконавець) протягом тридцяти днів з моменту одержання такого повідомлення повинен повернути споживачеві одержані кошти та відшкодувати витрати, понесені споживачем у зв`язку з поверненням продукції. Для здійснення права на розірвання договору споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані. Знищення, пошкодження або псування продукції, що сталося не з вини споживача, не позбавляє споживача права на розірвання договору. Зменшення вартості продукції внаслідок відкриття упаковки, огляду чи перевірки продукції не позбавляє права споживача на розірвання договору. У разі коли продавець (виконавець) або третя особа надала споживачеві кредит на суму коштів за договором, укладеним поза торговельними або офісними приміщеннями, такий кредит втрачає чинність у момент розірвання договору. Якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей.

Відповідно до ч.1,2 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами чи договором. Гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, ніж гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції.

З фотокопії архівної інтернет-сторінки наданої позивачем в обгрунтування позовних вимог не вбачається адреси сторінки, дати замовлення позивачем товару, тобто не підтверджується, що на цій сторінці була розміщена Угода користувача. Натомість зазначені характеристики телевізора марки Samsung.

Позивачем долучено товарний чек №4/58/326261 від 28.07.2023 року на підтвердження оплати товару, а саме: телевізор моделі LG OLED 77C27. Разом з тим, як зазначив позивач, виписаний в момент купівлі телевізора гарантійний талон, виписаний абсолютно на інший телевізор за іншим серійним номером: 303MAKRFNV77 (копія гарантійного талона не долучено).

Незважаючи на вказане, позивач отримав товар (телевізор) та почав його використовувати до 19.08.2024 року.

Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що в разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними приміщеннями або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж.

Згідно п. п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Таким чином, в установлений Законом строк (14 днів з дати отрмання товару) позивачем не було вчинено жодних дій спрямованих на розірвання договору, оскільки продавцем не було налано гарантійного талона на придбаний телевізор моделі LG OLED 77C27.

Разом з тим, позивачем, всупереч вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано суду жодних доказів на підтвердження претензійного спілкування з відповідачем чи повідомлення у будь-який спосіб про наміри розірвати договір купівлі - продажу та повернути придбане майно до моменту поломки придбавного телевізора.

Відтак, суд приходить висновку, що позивач будучи обізнаним про вартість обраного телевізора та будучи свідомою людиною, розуміючи значення своїх дій, оплатив замовлення, незважаючи на відсутність належного гарантійного талона, не вчинив дій щодо реалізації свого права на розірвання договору та повернення грошових коштів, а всупереч наведеному почав використовувати товар (телевізор).

При цьому, суд позбавлений можливості встановити гарантійний строк протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) взяв на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.

Враховуючи вищенаведене підстав для задоволення позову, суд не вбачає.

Частиною 1 та п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно вимог ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач, як споживач, при зверненні до суду з даним позовом, звільнений від сплати судового збору.

Відтак, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь держави витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК, Законом Україхни "Про захист прав споживачів",

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом