Справа № 345/3012/24
Провадження № 2-н/345/1155/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2024 р. м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «М-Монтаж» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги,-

в с т а н о в и в:

ТОВ «М-Монтаж» звернулося до суду із вищевказаною заявою.

Відповідно до ч.5ст.165 ЦПК України у разі, якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України, судом було зроблено запит до Управління «ЦНАП» виконавчого комітету Калуської міської ради з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника.

З відповіді на запит Управління «ЦНАП» виконавчого комітету Калуської міської ради від 08.05.2024 року вбачається, що згідно з даними Бази обліку реєстрації у Калуській міській територіальній громаді, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації місця проживання з адреси: АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень ч.2 ст.42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Згідно ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ч.1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Із положень частини першої та другої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу, а усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку він замінив.

Проте, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Процесуальне правонаступництво між боржником та його спадкоємцями у порядку ст.55 ЦПК України допускається, якщо на момент прийняття справи до свого провадження цивільна правоздатність боржника не припинилася, а тому спадкоємці померлого боржника у даному, конкретному, випадку не є його процесуальними правонаступниками у цій справі, а наявність правонаступництва у матеріальних правовідносинах має вирішуватися за позовом, заявленим безпосередньо до спадкоємців боржника.

Отже, із системного аналізу зазначених норм права випливає, що чинним законодавством України не передбачено можливості розгляду заяви про видачу судового наказу щодо особи, яка на час такого звернення стягувача до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилася, а тому приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

При цьому, вважаю за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно із ч.2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.4 ч.1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник не позбавлений права відповідно до ст.1281 ЦК України звернутися до суду з позовом до спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_1 , що є самостійним предметом доказування.

Враховуючи викладене, керуючись п. 4 ч. 1 ст.165, п. 1 ч. 1 ст.186, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «М-Монтаж» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя