Справа № 353/1026/24
Провадження № 2/353/455/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , а саме: за ОСОБА_1 - на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 та на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 ; за ОСОБА_2 - на 1/6 частину домоволодіння, як на обов`язкову частку у спадщині в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 та на належну їй 1/3 частину домоволодіння. Свої вимоги обґрунтовували тим, що в нотаріальному порядку їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, оскільки у свідоцтві про право власності на жилий будинок та у виписці з погосподарської книги містяться розбіжності щодо членів колгоспного двору та визначення їхньої частки у власності колгоспного двору. Окрім цього, позивачі просили суд витребувати у Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області та приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. копії спадкових справ № 286/2008 та № 299/2024.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 21.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою зобов`язано Тлумацьку державну нотаріальну контору Івано-Франківської області та приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославську Н.В. надати суду належним чином посвідчені копії спадкових справ № 286/2008 та № 299/2024, у разі їх відкриття, та витяги про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкових справ, зокрема щодо майна: ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце проживання яких було с. Підвербці Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

24.10.2024 року від приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. надійшла копія спадкової справи № 299/2024, заведена після смерті ОСОБА_5

29.10.2024 року з Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області надійшла копія спадкової справи № 286/2008, заведена після смерті ОСОБА_4 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась, однак у позовній заяві просили розгляд справи провести у їх відсутності.

Відповідачка ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає та просила розгляд справи провести у її відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право власності на жилий будинок з будівлями та спорудами до нього від 22.12.1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Тлумацької районної ради народних депутатів № 145 від 10.08.1988 року, домоволодіння розташоване по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 (а.с. 10).

Рішенням 4 сесії сільської Ради народних депутатів 1 демократичного скликання с. Підвербці Тлумацького району від 16.04.1997 року вулицю Дутчака в с. Підвербці перейменовано на вулицю Чесних молодців, про що свідчить архівний витяг Архівного відділу № 4 Івано-Франківської РДА від 04.09.2024 року (а.с. 11) та довідка Підвербцівського старостинського округу Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 314 від 10.07.2024 року (а.с. 12).

Відповідно до виписки з погосподарської книги № 2 Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_4 , який був головою двору, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (позивачка) значилось господарство (колгоспний двір), розташоване по АДРЕСА_1 (а.с. 15). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 07.07.2024 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , побудовані у період з 1980 року по 2000 рік, не є самовільним будівництвом (а.с. 5-9).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Пунктом 3 вищевказаної Постанови визначено, що вирішуючи спори про право приватної власності на майно, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про власність» об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення, набуті з передбачених законом підстав.

Отже ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (позивачка) в рівних долях (по 1/3 частині кожному) належало майно колгоспного двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (позивачка) з 12.07.1958 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 27). У шлюбі у них народилась донька ОСОБА_7 (позивачка), ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 28). 25.05.1980 року ОСОБА_7 (позивачка) зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 28).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (чоловік/батько позивачів) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_2 (позивачка) та ОСОБА_1 (позивачка) прийняли спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 (чоловік/батько позивачів), успадкувавши належну йому 1/3 частину домоволодіння (по 1/6 частині кожна), оскільки вони вступили в управління спадковим майном, до дня смерті проживали разом з ним по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Підвербцівського старостинського округу Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 317 від 12.07.2024 року (а.с. 14).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 299/2024 від 16.07.2024 року, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті ОСОБА_5 (чоловік/батько позивачів) (а.с. 49-67), з якої вбачається, що ОСОБА_2 (позивачка) та ОСОБА_1 (позивачка) є єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 (чоловік/батько позивачів), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає та з заявами про прийняття спадщини інші особи не звертались.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (батько/дідусь позивачів) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 18). Ще за життя ОСОБА_4 (батько/дідусь позивачів) посвідчив на ім`я онуки ОСОБА_1 (позивачка) заповіт, яким заповів їй належний йому житловий будинок, літню кухню, сарай та все належне йому на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 20.08.1998 року (а.с. 16).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 (батько/дідусь позивачів), оскільки вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Підвербцівського старостинського округу Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 316 від 12.07.2024 року (а.с. 13).

Однак, у відповідності до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Враховуючи те, що донька спадкодавця ОСОБА_4 (батько/дідусь позивачів) ОСОБА_2 (позивачка) на момент смерті спадкодавця була пенсійного віку (61 рік), тобто набула статусу непрацездатної доньки спадкодавця, а отже незалежно від змісту заповіту посвідченого на ОСОБА_1 (позивачка), вона має право на обов`язкову частку у спадщині (половину частки), яка належала б їй у разі спадкування за законом.

Відповідно до довідки Підвербцівського старостинського округу Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 316 від 12.07.2024 року ОСОБА_2 (позивачка) також проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_4 (батько/дідусь позивачів) на час відкриття спадщини по АДРЕСА_1 , а отже вважається такою, що прийняла спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , успадкувавши 1/6 частину спадкового домоволодіння, як обов`язкову частку у спадщині.

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 286/2008 від 27.02.2008 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_4 (батько/дідусь позивачів) (а.с. 68-81), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивачка) та ОСОБА_2 (позивачка) є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_4 (батько/дідусь позивачів), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає та з заявами про прийняття спадщини інші особи не звертались.

Отже на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , в т.ч.: ОСОБА_1 (позивачка) - на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_4 та на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 ; ОСОБА_2 (позивачка) - на 1/6 частину домоволодіння, як на обов`язкову частку у спадщині, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 та на належну їй 1/3 частину домоволодіння (частка в майні колгоспного двору).

Однак позивачам ОСОБА_1 (позивачка) та ОСОБА_2 (позивачка) в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_5 (чоловік/батько позивачів) та ОСОБА_4 (батько/дідусь позивачів) на спадкове домоволодіння, оскільки у свідоцтві про право власності на жилий будинок та у виписці з погосподарської книги містяться розбіжності щодо членів колгоспного двору та неможливо визначити їх частку у власності колгоспного двору, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданими державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області №№ 359/02-31, 360/02-31 від 15.06.2024 року та приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. № 642/02-31 від 26.07.2024 року та № 853/02-31 від 03.10.2024 року (а.с. 20-25).

Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, враховуючи те, що відповідач повністю визнав позов, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про відшкодування витрат до закінчення судових дебатів до суду не надходило, суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі ст.ст. 535, 548, 549, 553, 560, 561 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1241, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), керуючись ст. ст. 13, 81, 82, 141, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 та на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі на належну їй 1/3 частину домоволодіння, на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 та на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, як на обов`язкову частку у спадщині, після смерті батька ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА