Провадження №2/359/600/2024
Справа №359/9994/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Дьяченку В.В.

за участю

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, яким просили зняти арешт з майна, що належало ОСОБА_5 , накладеного відділом державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 06.02.2013, номер запису про обтяження 100624 (спеціальний розділ) в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрований 07.02.2013 року за індексним №273827 реєстратором Єдіхановим Максимом Шавхатовичем Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області (а.с.1-2).

Свої вимоги, позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями майна померлого батька ОСОБА_5 , яке складається із житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по провулку Польовому в м. Бориспіль, Київської області.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_6 , яка правовстановлюючі документи на право власності не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняли Позивачі.

При зверненні до Бориспільської міської державної нотаріальної контори, Позивачам стало відомо, що в реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна належних на праві власності ОСОБА_5 , значаться відомості про арешт на все майно за адресою АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження: 100624 (спеціальний розділ), зареєстрованого 07 лютого 20132 року реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, державний реєстратор ОСОБА_7 . Тому, позивачі змушені звернутися до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.23).

Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд зняти арешт із зазначеного у позовній заяві майна.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечила.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на підставі рішення суду від 18 червня 2008 року на праві приватної власності належав жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 24383572, номер запису: 19381 в книзі: 67. Вказана обставина підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19920427 від 18 серпня 2008 року (а.с.8).

Крім того у власності ОСОБА_5 була земельна ділянка з кадастровим номером №:11:048:0075, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №849920 від 23.11.2009 року (а.с.9)

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Бориспільською міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №180/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Із відповідними заявами про прийняття спадщини звернулися дружина померлого ОСОБА_6 та син ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

07 серпня 2023 року позивачем було отримано Витяг з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме мано, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, індексний номер документу 341755468, з кого вбачається, що на все майно ОСОБА_5 накладено арешт відділом державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 06.02.2013, номер запису про обтяження 100624 (спеціальний розділ) в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрований 07.02.2013 року за індексним №273827 реєстратором Єдіхановим Максимом Шавхатовичем Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області (а.с.14).

Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1. ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ч. 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.

Судом встановлено, що з відповіді на заяву ОСОБА_3 18 серпня 2023 року Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом за № 71154 повідомили, що згідно бази даних автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 18.08.2023 року, виконавчі провадження по виконанню виконавчих документів, де боржником є ОСОБА_5 на виконанні відділу не перебуває та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо зняття арешту з майна (а.с. 15).

На підставі наведеного суд приходить висновку, що на даний час виконавче провадження закінчено. Наявний арешт порушує права позивача, так як вона не має можливості реалізувати свої права, як власник.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зняття арешту з майна органом державної виконавчої служби можливе в разі отримання державним виконавцем рішення суду про скасування заходів забезпечення позову, раніше застосованих судом у відношенні даного майна.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, не упереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання.

Згідно вказаного Закону України державний виконавець зобов`язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, він знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Тобто, законодавець пов`язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке накладено арешт.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

У матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна, яке належало на праві власності ОСОБА_5 .

На час розгляду справи виконавчих проваджень по відношенню ОСОБА_5 у відділі ДВС не перебувають, що вказує на незаконність перебування майна під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Доказів протилежного суду сторонами не надано.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 141, 258-259, 263-265, 353-354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Зняти арешт з усього майна, що належало ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , накладений відділом державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 06.02.2013, номер запису про обтяження 100624 (спеціальний розділ) в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрований 07.02.2013 року за індексним №273827 реєстратором Єдіхановим Максимом Шавхатовичем Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 травня 2024 року.

Суддя Чирка С.С.