Провадження № 2-н/643/2667/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Замікула Б.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Терпелюк Є.В., звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, в якій просить стягнути з боржника на користь заявника аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі з усіх видів заробітку (доходів) боржника щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Перевіривши подану заяву, суддя встановив її невідповідність, вимогам ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 заявник є матір`ю дитини, а боржник його батьком.

Згідно з ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Як визначено п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (абз.2 ч.2 ст. 182 СК України).

Водночас положенням абз.3 ч.2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, законодавцем передбачено два мінімальні розміри аліментів, що можуть бути стягнуті за рішенням суду: гарантований та рекомендований.

Крім того, положенням абз.3 ч.2 ст. 182 СК України передбачено умови стягнення судом мінімального рекомендованого розміру аліментів, а саме, достатність заробітку (доходу) платника аліментів.

У заяві про видачу судового наказу заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі, не меншому ніж один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, тобто мінімальний рекомендований розмір аліментів.

Проте до заяви про стягнення аліментів не долучено доказів на підтвердження майнового стану боржника.

Враховуючи вимоги абз.3 ч.2 ст. 182 СК України, суд позбавлений можливості вирішити питання про стягнення аліментів у мінімально рекомендованому розмірі, без з`ясування майнового стану боржника.

Крім того, суддя звертає увагу, що відповідно до ч.5 ст. 183 СК України право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той із батьків, разом з яким проживає дитина.

Із доданих до заяви документів вбачається, що місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою місця проживання його батька (боржника).

Однак обставини проживання дитини разом із матір`ю (заявником) в Чорногорії не підтверджені жодними доказами.

Згідно вимог п.4,5 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу, серед іншого, повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Відтак, суддя доходить висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав невідповідності поданої заяви вимогам ст. 163 ЦПК України.

Керуючись ст. 161-167, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, може подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б.С. Замікула