Справа № 358/691/24 Провадження № 4-с/358/12/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, скаргу адвоката Ковальського Віталія Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Ковальський Віталій Валентинович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить: визнати неправомірними дії та рішення державного виконавця Богуславського відділу державної виконавчої служби у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), що проявилися в не знятті арешту на майно скаржника ( ОСОБА_1 ) при винесені постанови 26.12.2023 року про закінчення виконавчого провадження №22476628 з примусового виконання виконавчого листа №2-75, виданого Богуславським районним судом 02.03.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів, який був накладений 17.12.2009; визнати протиправною та скасувати постанову Богуславського відділу державної виконавчої служби від 17.12.2009, в рамках виконавчого провадження №22476628, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; зобов`язати Богуславський відділ державної виконавчої служби у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з усього майна скаржника, який був накладений 17.12.2009, в рамках виконавчого провадження №22476628, а також вилучити всі відомості про виконавче провадження №22476628 з номером обтяження №3069618 з Єдиного реєстру боржників, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, системи АСВП, а також з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, якщо до них вносилися відомості про це обтяження в рамках вказаного виконавчого провадження.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що постановою державного виконавця Богуславського відділу державної виконавчої служби у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шевченка Р.М. від 26.12.2023 року закінчено виконавче провадження №22476628 з примусового виконання виконавчого листа №2-75, виданого Богуславським районним судом 02.03.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів. При цьому арешт на майно ОСОБА_1 , який був накладений 17.12.2009 в рамках вказаного виконавчого провадження не знято. Вказує, що постанову по виконавчому провадженню він не отримував, оскільки з 01.03.2023 року був призваний на військову службу по мобілізації (копія довідки додається №3135/102 від 22,07.2023) і з того часу перебуває в Збройних Силах України і про прийняті рішення він дізнався лише 01.03.2024 року.

01.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Богуславського відділу державної виконавчої служби у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про скасування арешту з його майна, проте листом за підписом начальника Богуславського відділу державної виконавчої служби у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 12.03.2024 року №7088 йому було відмовлено.

Представник скаржника ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що скаргу підтримує у повному обсязі.

Дослідивши матеріали за поданою скаргою, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Богуславському відділі державної виконавчої служби у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 22476628, з примусового виконання виконавчого листа №2-75, виданого Богуславським районним судом 02.03.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів.

Постановою державного виконавця від 17.12.2009 у вказаному виконавчому провадженні за № 22476628 було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Богуславського відділу державної виконавчої служби у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шевченка Р.М. від 26.12.2023 виконавче провадження №22476628 з примусового виконання виконавчого листа №2-75, виданого Богуславським районним судом 02.03.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів закінчено на підставі п. 3 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (згідно актового запису про смерть стягувач помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і протягом двох років ніхто не звертався за зміною сторони).

Арешт на майно ОСОБА_1 , накладений 17.12.2009 у виконавчому провадженні №22476628 не знято.

Згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) № 103 від 05.05.2023 та довідки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 за № 3135/102 від 22.07.2023, солдат ОСОБА_1 , є військовослужбовцем та з 01 березня 2023 року проходить військову службу у Збройних Силах України.

01 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Богуславського відділу державної виконавчої служби у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з заявою про скасування арешту з його майна.

Як вбачається з листа начальника Богуславського відділу державної виконавчої служби у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) №7088 від 12.03.2024, ОСОБА_1 було відмовлено у скасуванні арешту майна та рекомендовано звернутися до Богуславського районного суду Київської області з позовом в порядку цивільного судочинства про зняття арешту з майна боржника.

Так, представник заявника вважає неправомірною відмову у скасуванні арешту з майна боржника, а тому звернувся до суду за захистом порушених прав заявника.

Вирішуючи скаргу суд враховує наступні положення чинного законодавства України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно зі статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частин 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII визначений вичерпний перелік підстав за яких виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна. В усіх інших випадках, як вбачається з п. 5 ст. 59 цього Закону, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

В постановах Верховного Суду у справах № 707/1530/21 від 25.05.2022 року, №21/170-08 від 01.11.2021 року, захист права власності боржника під час або після завершення виконавчого провадження підлягає захисту за наявності самого порушеного права, встановлення недоцільності чинного арешту майна та можливості його зняття за рішенням суду у відповідності до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» при зверненні боржника до суду у формі скарги на дії державного виконавця.

В пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» надано роз`яснення, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця, оскільки є процесуальною дією державного виконавця.

До таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 28.10.2020 року у справі № 204/2494/20 (провадження 61-12505 св 20).

Згідно з ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Таким чином, під час розгляду скарги судом встановлено, що арешт, накладений на майно порушує право власності боржника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, оскільки виконавче провадження закінчено, тому право боржника підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 223, 259, 260, 447 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії та рішення державного виконавця Богуславського відділу державної виконавчої служби у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), що проявилися в не знятті арешту на майно скаржника ( ОСОБА_1 ) при винесені постанови 26.12.2023 року про закінчення виконавчого провадження №22476628 з примусового виконання виконавчого листа №2-75, виданого Богуславським районним судом 02.03.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів, який був накладений 17.12.2009.

Скасувати арешт на майно, який був накладений 17.12.2009 в рамках виконавчого провадження №22476628, з примусового виконання виконавчого листа №2-75, виданого Богуславським районним судом 02.03.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів.

Зобов`язати Богуславський відділ державної виконавчої служби у Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вилучити всі відомості про виконавче провадження №22476628 з номером обтяження №3069618 з Єдиного реєстру боржників, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, системи АСВП, а також з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, якщо до них вносилися відомості про це обтяження в рамках вказаного виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов