Справа №: 398/1155/24
провадження №: 2-о/398/113/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"29" квітня 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Подоляк Я.М.,

за участю секретаря судового засідання Буличової Н.В.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці адвоката Гулян Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрія цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Гулян Яніна Вікторівна, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Гулян Я.В., яка діє від імені та в інтересах заявника ОСОБА_1 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою в порядку окремого провадження, відповідно до якої просить встановити, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Короткий зміст та обґрунтування вимог

ІНФОРМАЦІЯ_3 у заявника народився син ОСОБА_3 . Біологічним батьком дитини є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, в акті цивільного стану про народження їхнього сина відомості про батько внесено відповідно до ст.135 СК України та батьком зазначено: ОСОБА_4 . Причиною, з якої відомості про батька внесено зі слів заявника, став факт загибелі ОСОБА_2 15.11.2023 року під час виконання свого військового обов`язку по захисту України в с.Кринки Херсонської області. Представник заявника зазначає, що з червня 2019 року заявник з ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу по АДРЕСА_1 , де вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, бюджетом та взаємними правами та обов`язками, як подружжя. ІНФОРМАЦІЯ_5 в них народилася донька - ОСОБА_5 . Вони разом виховували доньку та будували сімейне життя. Після початку повномасштабного вторгнення військ рф на територію України, ОСОБА_2 був мобілізований та виконував завдання по відсічі збройної агресії. При цьому між нами зберігалися близькі сімейні стосунки та взаємна підтримка. В кожну відпустку ОСОБА_2 повертався до заявника додому та весь час проводив з нею та донькою, підтримував матеріально. Під час останньої його відпустки заявник завагітніла та вони прийняли спільне рішення народити дитину.Той факт, що ОСОБА_2 визнавав своє батьківство відносно дитини та бажав її народження підтверджується перепискою із заявником. Про факт батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 свідчать і інші докази, зокрема Акт від 01.03.2024 року складений за участі Старости Звенигородського старостинського округу, спільні фотографії, які підтверджують тривале спільне проживання заявниці з ОСОБА_2 однією сім`єю. Встановлення факту його батьківства необхідно для реалізації дитиною своїх цивільних прав та обов`язків, в тому числі відповідні зв`язки з родичами, право на пенсійне забезпечення пенсією по втраті годувальника, спадкові права на земельну ділянку, власником якої був ОСОБА_2 .

Рух справи у суді

Заяву подано до суду 06.03.2024 року.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.03.2024 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

Позиція учасників справи.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Гулян Я.В. в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у судовоме засідання не з`явився, 08.04.2024 року надав до суду заперечення про встановлення факту батьківста, зазначивши, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного вставновлення батьківства стосовно конкретної дитини, та заявником будь-яких клопотань щодо проведення експертиз не заявлялися, а тому просив суд відмовити у задоволенні заяви.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, його представника та свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування.

Згідно з копією свідоцтва серія НОМЕР_1 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 9 від 01.03.2024 року, відомості про батьків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_6 . Відомості про батька записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Згідно з копією свідоцтва серія НОМЕР_2 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Відповідно до Акту від 01.03.2024 року складеного комісією виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, вбачається, що в період з червня 2019 року по листопад 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство в будинку по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_5 в них народилася дитина ОСОБА_5 , яка проживала разом з батьками та перебувала на їх утриманні та вихованні.

Згідно з копії індивідуальної картки вагітної і породіллі вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , взята на облік 01.07.2023 року у терміни вагітності 10-11 тижнів, а батьком дитини зазначений ОСОБА_2 , професія військовий.

Згідно з копії виписки по надходженням по картці (рахунку) № НОМЕР_4 від 28.02.2024 року виданої на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_2 здійснював переказ грошових коштів з карти «ПриватБанку» через додаток «Приват24» на карту ОСОБА_1 .

Відповідно до копії довідки про рух коштів по картці НОМЕР_5 від 25.01.2024 року клієнта «monobank» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вбачається, що ОСОБА_2 здійснював переказ грошових коштів на карту ОСОБА_1 .

Згідно копії відомостей про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що за вищевказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно з копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №118543277 від 27.03.2018 року сформованою виконавчим комітетом Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області вбачається, що земельна ділянка площею 1,3374 га, кадастровий номер :02:000:0973, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Олександрійської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали разом та спільно виховували малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , свідчать долучені заявником до заяви фотоматеріали.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , а заявниця є її невісткою. Її син загинув під час виконання військогово обов`язку по захисту України. ОСОБА_4 є сином її сина та, відповідно, її онуком. ЇЇ син знав про вагітність дружини і бажав ОСОБА_9 сина, якого хотів назвати ОСОБА_10 . Вони планували офіційне одруження та мріяли про гарне весілля. Просила заяву задовольнити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_2 .. Її брат загинув. ОСОБА_4 є сином її брата. Також просила заяву задовольнити.

Статтею 51 Конституції України, ч.ч. 2 та 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно ч. 1,2,3 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.

З огляду на роз`яснення пункту 9 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 89 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до ст. 134 CK України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Висновки суду

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі в період народження ОСОБА_3 . Таким чином, запис про батька дитини в державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження провадився за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записані за її вказівкою, адже на момент реєстрації спільна заява батьків, заява батька або рішення суду були відсутні. Заявницею доведено походження дитини від ОСОБА_2 .

Аналізуючи надані на підтвердження вимог документи та показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , суд дійшов висновку про доведеність факту батьківства ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 .

Рішення суду про встановлення факту батьківства є підставою для внесення відповідних відомостей до актового запису про народження дитини та видачі нового свідоцтва про народження дитини з урахуванням зазначених змін.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення в справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом

На підставі викладеного, ст. ст. 125, 128, 130 СК України, постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 та керуючись ст. ст. 12, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Гулян Яніна Вікторівна, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту батьківства, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

представник заявника: адвокат Гулян Яніна Вікторівна, адреса місцезнаходження: м. Олександрія Кіровоградської області, проспект Соборний,51, яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КР000137 № від 04.12.2017 року.

заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, , юридична адреса: м. Кропивницький Кіровоградської області, вул. Соборна, 7А.

СУДДЯ Я.М.ПОДОЛЯК