ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/212/24
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

13 травня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді-доповідача Склярської І.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28 березня 2024 року (під головуванням судді Шестакової Я.В.), у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

28 березня 2024 року Херсонській міський суд Херсонської області ухвалив у зазначеній справі рішення, на яке ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка сформована в системі «Електронний суд» 26.04.2024, та в якій просив звільнити його від сплати судового збору.

Вказана апеляційна скарга зареєстрована судом апеляційної інстанції 30 квітня 2024 року.

01 травня 2024 року, з метою перевірки доводів ОСОБА_1 щодо звільнення його від сплати судового збору, ухвалою апеляційного суду, витребувано цивільну справу.

07 травня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подана в строк, передбачений статтею 354 ЦПК України.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 08.05.2024 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору було відмовлено, апеляційна скарга залишена без руху, відповідно до вимог статті 356 ЦПК України.

ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків, яка сформована в системі «Електронний суд» 08.05.2024, та в якій просив звільнити його від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору.

На обставини, що зумовлюють задоволення його клопотання послався окрім довідки про розмір пенсії за 2022 та 2023 роки та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2022 рік, послався на вимушеність виїзду з м. Херсона після деокупації внаслідок бойових дій, додаткових витрат на проживання у зв`язку з не проживанням за місцем реєстрації у м. Херсоні , пошкодження його квартири внаслідок прильоту снаряду, витрат на правову допомогу адвоката в суді першої інстанції в сумі 24 156 грн. та в суді апеляційної інстанції в сумі 40 878 грн.

В ухвалі суду апеляційної інстанції від 08.05.2024 року про залишення апеляційної скарги без руху внаслідок несплати судового збору наведені підстави для сплати судового збору, звільнення від сплати судового збору, тому необхідності повторно наводити зазначене у судовому рішенні потреби не має.

Водночас відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

За практикою щодо застосування статті 6 Конвенції, наведеною, зокрема, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» (Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania), «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансового положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави в цивільних спорах, і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження в цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» (Kniat v. Poland) від 26.07.2005, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» (Jedamski and Jedamska v. Poland) від 26.07.2005, пункти 63, 64).

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» (Shishkov v. Russia) від 20.02.2014, пункт 111).

Надання позивачем довідок про розмір пенсії та відсутність зареєстрованого доходу без належного підтвердження інших обставин на які він посилається (довідка ВПО, оренда житла, повідомлення про руйнування житла) не в повній мірі надають можливість оцінити фінансовий стан позивача.

Разом з тим, додані позивачем до матеріалів справи такі документи, як «Орієнтовний (попередній) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та планує понести у зв`язку з розглядом позову за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 » на суму 20 130 грн. та «Орієнтовний (попередній) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та планує понести у зв`язку з розглядом апеляційної скарги у справі №766/12630/23 » на суму 40 878 грн. містять інформацію, що позивач вже поніс судові витрати на правову допомогу та планує понести, а отже свідчать про наявність фінансового стану на сплату певних витрат ( конкретний розмір яких позивач не відокремив) на правову допомогу. Крім того, заявлена позивачем загальна сума витрат на правову допомогу в розмірі 65 034 грн, виходячи з умов договору про надання правової допомоги від 10 грудня 2023 року визначалася сторонами з урахуванням, у тому рахунку, матеріального стану клієнта (п.5 договору), та його обов`язку сплатити цю суму.

Наведена умова договору свідчить про визнання ОСОБА_1 такого його майнового стану клієнта, якій надає йому платоспроможність визначити наведений розмір гонорару та виконати обов`язок по його сплаті. А отже і надає підстави для висновку про можливість сплати судового збору в розмірі 4 100 грн.46 коп.

Таким чином, аналіз наданих позивачем документів не свідчить про неспроможність апелянта сплати судового збору у сумі 4 100,46 грн., а отже ним не доведені підстави для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1, 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI з послідуючими змінами за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позов у визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що станом на 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684 грн.

Відповідно до пункту 1.6 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI з послідуючими змінами за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Судовий збір відповідно до вимог пункту 1.6 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI з послідуючими змінами за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, - становить 5 125,58 грн. (3 417,05 грн. ( 1 відсоток ціни позову) * 150 %).

Разом з тим, відповідно до п. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 916/228/22 особи, які після 04 жовтня 2021 року подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір». При цьому надані Державною судовою адміністрацією України в листі від 29 жовтня 2021 року № 10-19326/21 та Вищою радою правосуддя в листі від 30 листопада 2021 року № 28581/0/9-21 роз`яснення щодо того, що вказана норма (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір») не набрала чинності в порядку, встановленому Законом, не змінюють встановленого порядку та умов набрання чинності нормативно-правовим актом.

Виходячи із наведеного, скаржником при поданні апеляційної скарги на рішення суду необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4 100,46 грн. (5 125,58 грн. * 0,8).

Оскільки, подана апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, та вона ухвалою суду була залишена без руху і підстав для звільнення від сплати судового збору чи його відстрочення не встановлено, слід продовжити визначений в ній строк та запропонувати скаржнику усунути недоліки у встановлений судом строк.

Керуючись статтями 356-357 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,

постановив:

У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Продовжити скаржнику строк протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали для надання доказів сплати судового збору у сумі 4 100,46 грн., за платіжними реквізитами Херсонського апеляційного суду («Отримувач коштів: ГУК у Херсон обл/Херсон р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37959517; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача - UA0021451; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу»), або надати документи, які підтверджують підстави відстрочення сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Сплата судового збору підлягає підтвердженню оригіналом платіжного документа.

Відповідний документ про сплату судового скаржник має подати до Херсонського апеляційного суду (адреса: вул. 295 Херсонської стрілецької дивізії, 1-а, м. Херсон), або на електронну адресу - , з посиланням на номер провадження № 22-ц/819/212/24.

Роз`яснити, що невиконання у встановлений строк вимог ухвали суду, є підставою для визнання апеляційної скарги неподаною та її повернення.

Копію ухвали направити апелянту, для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Херсонського апеляційного суду І.В. Склярська