ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/876/23
Провадження № 2/210/77/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 травня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В. Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради, Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 0,0525 г., кадастровий номер :02:011:0008 на даний момент перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Кривого Рогу. Згідно Витягу з державного земельного кадастру, земельна ділянка сформована, має визначені межі та присвоєний кадастровий номер. Вказана земельна ділянка була передана в оренду на підставі рішення Криворізької міської ради від 22.10.2008 р. №2823 шляхом укладання договору оренди земельної ділянки від 12.12.2008 р. №14 для розміщення адміністративно-складської будівлі строком на 5 років. Договір укладався із громадянкою ОСОБА_2 . Строк дії договору закінчився 12.12.2013 року. У період, після закінчення строку дії договору, новий договір не було укладено. 03.10.2018 року на підставі Договору дарування змінився власник.

21.01.2022 року позивач звернувся до в.о. Криворізької міської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації для відведення земельної ділянки у приватну власність. 04.02.2022 року отримав відповідь від департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин №23 від 04.02.2022, згідно якої було зазначено про необхідно звернутися з даним питанням до ЦНАП «Віза».

Проте, раніше звернувшись до ЦНАП «Віза» було отримано відповідь №546/17 від 25.02.2020 року про відмову у наданні дозволу на розробку проекту земельної ділянки. Мотивуючи свою відмову згідно витягу з рішення міської ради від 22.04.2020 року №4660 було зазначено: Об`єкт нерухомого майна житловий будинок не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки розміщення існуючої адміністративно-складської будівлі. Окрім цього, міститься посилання на ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним або юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, яка втратила чинність 01 квітня 2018 року, коли набрала чинності нова редакція частини третьої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якою знято заборону передачі (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб у разі відсутності затвердженого плану зонування або детального плану території. В чинній редакції ст. 24 зазначено: - обмеження щодо передачі (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним або юридичним особам, визначені цією частиною, не поширюються на випадки розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи.

Чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства.

У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 0,0525 г., кадастровий номер :02:011:0008, за ОСОБА_1 , яка була набута на підставі Договору Дарування від 03.10.2018 року.

Представником відповідача Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради надано лист згідно якого зазначили, що одноповерхова окремо розташована нежила будівля загальною площею 87,7 кв.м та огорожа АДРЕСА_2 належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року ВЕМ № 790174, який був оформлений приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Кульбіда Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 7167. На даний об`єкт був оформлений договір оренди земельної ділянки від 12.12.2018 року № 4 з використанням для розміщення адміністративної-складської будівлі строком 5 років, кадастровий номер :02:011:0008, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земель 1.11.6 - іншої комерційної діяльності, площею 0,0525 га.

На підставі договору дарування від 03.10.2018 року, серія та номер: 1682, видавник: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчур С.М. гр. ОСОБА_1 отримує в дар житловий будинок Б загальною площею 87,7 м, житловою 48,5 кв., матеріали стін: шлакоблок, обкладений цеглею, опис: рік побудови 1938-1991, площа основи 113,5 кв.м. Без реконструкції об`єкту (без отримання дозвільних документів на реконструкцію нежитлової будівлі під житловий будинок) проведено дарування нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , яка в договорі дарування стала житловим будинком.

Враховуючи зазначене та зв`язку з тим, що житловий будинок не відповідає використанню земельної ділянки - для розміщення адміністративної-складської будівлі та призначення земельної ділянки - 1.11.6 - іншої комерційної діяльності, виконком Металургійної районної у місті ради заперечує щодо визнання права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, розміром 0,0525 га, кадастровий номер :02:011:0008 за позивачем ОСОБА_1 , яка була набута на підставі Договору дарування від 03.10.2018 року.

Відповідач Криворізька міська рада був належним чином повідомлений про перебування даної справи в провадження судді, проте правом на подачу відзива не скористався.

В судове засідання сторони не викликались.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено, що згідно Витягу з державного земельного кадастру земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 0,0525 г., кадастровий номер :02:011:0008 перебуває у комунальній власності Криворізької міської ради. Вид використання земельної ділянки: під розміщення існуючої адміністративної-складської будівлі, призначення земельної ділянки: 1.11.6 - інша комерційна діяльність (а.с. 12).

Вказана земельна ділянка була надана ОСОБА_2 в оренду на підставі рішення Криворізької міської ради від 22.10.2008 р. №2823 шляхом укладання договору оренди земельної ділянки від 12.12.2008 р. №14 для розміщення адміністративно-складської будівлі строком на 5 років.

03.10.2018 року на підставі Договору дарування житлового будинку з господарськими спорудами ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими побудовами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

25.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Криворізької міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації для відведення земельної ділянки у приватну власність, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 0,0525 г., кадастровий номер :02:011:0008 без зміни цільового призначення (а.с. 5).

Рішенням міської ради від 22.04.2020 року №4660 ОСОБА_1 відмовлено в розробці, затвердженні детальних планів територій та наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, у внесенні змін до рішення міської ради від 28.08.2019 року №4052 «Про надання дозволу Садівничому товариству «Пролісок» та громадян його членам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», оскільки об`єкт нерухомого майна житловий будинок не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки розміщення існуючої адміністративно-складської будівлі (а.с. 14).

21.01.2022 року позивач звернувся до в.о. Криворізької міської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації для відведення земельної ділянки у приватну власність.

Департаментом регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин №23 від 04.02.2022 року, надано відповідь згідно якої було зазначено про необхідність звернутися з даним питанням до ЦНАП «Віза» для подання заяви для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, відповідно до інформаційної картки адміністративних послуг №26 (04-01) «Видача дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації» (а.с. 11).

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Таким чином, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК України, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК України); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи земельна ділянка була надана в оренду ОСОБА_2 під розміщення існуючої адміністративно-складської будівлі з цільовим призначенням 1.11.6 - інша комерційна діяльність.

Позивач не звертався до компетентних органів з питання отримання дозволу на будівництво будинку, а отже не розроблявся проект будівництва. Також до компетентного органу щодо прийняття до експлуатації побудованого будинку позивач також не звертався, відмову не отримував. Крім того, позивачу не виділялась земельна ділянка під побудову житлового будинку.

Тому, житловий будинок з господарськими побудовами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який на підставі Договору дарування житлового будинку з господарськими спорудами від 03.10.2018 року належить на праві власності ОСОБА_1 є самочинно збудованим без дозвільних на те документів та на земельній ділянці не за цільовим призначенням.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 15, 16, 376 ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 76, 89, 265, 273, 352-355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Криворізької міської ради, Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..

Повний текст рішення суду складено 03.05.2024 року.

Суддя: В. Є. Сільченко