КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖИСЕРВІС», подану від його імені та в його інтересах адвокатом Прядко Русланом Володимировичем, на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖИСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 22.09.2023 позовну заяву ТОВ «ЕНЕРДЖИСЕРВІС» повернуто позивачу (а.с.15,16).

В апеляційній скарзі, яка подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції 08.03.2024, позивач просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, вказуючи, що суд безпідставно повернув позовну заяву з підстав не усунення недоліків, адже позовна заява, з урахуванням заяви про усунення недоліків, відповідала вимогам процесуального закону (а.с.49,50).

11.03.2024 матеріали справи витребувано з Подільського районного суду м. Києва (а.с.35,36).

15.03.2024 справа надійшла до Київського апеляційного суду (а.с.37).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 18.03.2024 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а.с.38-41).

Копію апеляційної скарги з додатками та копії ухвал суду направлено на адресу відповідача 19.03.2024 (а.с.42).

12.04.2024 поштове відправлення повернулося на адресу Київського апеляційного суду з відміткою поштового відділення про невручення ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с.45-47).

Отже, відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не поданий.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 07.09.2023 до Подільського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ТОВ «ЕНЕРДЖИСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.09.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення виявлених судом недоліків. Зокрема судом зазначено, що у позовній заяві, в порушення п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не зазначено останнє відоме зареєстроване місце проживання або перебування відповідача, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Таким чином позивачу слід вказати та надати суду докази, що підтверджують зареєстроване у встановленому порядку місце проживання чи перебування у Подільському районі м. Києва відповідача, оскільки данні обставини впливають на визначення підсудності даної справи (а.с.10,11).

19.09.2023 представником позивача подана до суду заява про усунення недоліків, в якій зазначено про те, що останнє зареєстроване місце проживання або перебування відповідача позивачу невідоме, проте у Подільському районі м. Києва знаходиться нерухоме майно, належне відповідачу, а саме квартира АДРЕСА_1 . При цьому також вказав, що пред`явлення даного позову можливе за правилами альтернативної підсудності, зокрема за місцем виконання договору з постачання до житла відповідача теплової енергії (а.с.12,13).

Оскаржуваною ухвалою від 22.09.2023 позовну заяву повернуто позивачу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що на виконання ухвали суду від 12.09.2023 позивачу необхідно було вказати та надати суду докази, що підтверджують зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування у Подільському районі м. Києва відповідача та надати відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Разом з тим, на виконання вимог ухвали суду від 12.09.2023, позивач зазначає, що йому не відоме місце проживання або перебування відповідача. Зазначає, що позовну заяву подано до суду виходячи з положень ч. 8 ст. 28 ЦК України, оскільки нерухоме майно знаходиться в Подільському районі м. Києва та місце виконання договору можливе лише за місцем розташування квартири, що опалюється. Крім того, позивач зазначив, що інші засоби зв`язку відповідача йому не відомі. Предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення, які надавались за адресою: АДРЕСА_2 за період з жовтня 2018 року по травень 2023 року.

На підтвердження споживання відповідачем послуг з централізованого опалення за даною адресою, позивач надав Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2018, відповідно до якого квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Разом з тим, позивач повинен був надати суду докази того, що відповідач була власником вказаної квартири станом на день звернення до суду з даним позовом.

З указаними твердженнями та висновками суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 175 ЦПК України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частина 3 указаної статті визначає, що позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що йому невідомі місце проживання або перебування, останнє зареєстроване місце проживання, інші засоби зв`язку відповідача. При цьому, також вказував на наявність у даній справі альтернативної підсудності, зокрема за місцем виконання договору з постачання теплової енергії до житла, власником якого є відповідач.

Частиною 6 ст. 187 ЦПК України закріплено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно вимог частин 8-10 ст. 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу. Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Судом першої інстанції на момент винесення оскаржуваної ухвали, попри наявність інформації про належність відповідачу нерухомого майна, яке територіально знаходиться у Подільському районі, не встановлені обставини, щодо реєстрації та проживання відповідача, що призвело до формального позбавлення права на звернення до суду за захистом своїх прав.

Більш того, поза увагою суду залишено положення ч. 9 ст. 28 ЦПК України, яким визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Таким чином, судом першої інстанції не виконані та не враховані означені вище вимоги процесуального закону, внаслідок чого безпідставно залишено позов без руху та, як наслідок, передчасно повернуто позовну заяву позивачу у зв`язку з не усуненням виявлених судом недоліків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Стаття 4 ЦПК України закріплює, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).

Згідно із частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Указані норми процесуального закону надають право кожному звернення до суду і встановлюють обов`язок позивача довести заявлені ним вимоги. Суд же зобов`язаний надати правову оцінку пред`явленим вимогам та встановити факт їх доведеності належними, достатніми і допустимими доказами.

Формальний підхід при вирішенні питання прийняття до розгляду позову та відкриття провадження у справі є неприпустимим, враховуючи при цьому не використання судом визначених законом процесуальних механізмів для з`ясування обставин, які впливають на вирішення питання відкриття провадження у справі з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖИСЕРВІС», подану від його імені та в його інтересах адвокатом Прядко Русланом Володимировичем - задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖИСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова