Провадження № 2/127/5110/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Шаміної Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що в банку існує проект «monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється у точці видачі, у відділенні банку, співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці, очно кредитним агентом у точці. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 20.12.2017 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 20.12.2017. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 70000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість, що станом на 10.09.2023 становить 213800,00 грн, з яких: 213800,00 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), яку і просив стягнути з відповідача.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а також витребувано у позивача виписку по картковому рахунку позичальника.

25.01.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №7071) згідно якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказавши, що дійсно звертався до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору надання банківських послуг. При цьому звернув увагу, що частину сплачених коштів позивачем було безпідставно спрямовано на погашення відсотків у зв`язку з чим вважає визначення тіла кредиту у розмірі 213800 грн неправомірним. Разом з тим вказав, що в анкеті-заяві процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Вказує, що позовна заява про стягнення залишку заборгованості за наданим кредитом, тобто тіло кредиту (сума, яку фактично отримані в борг позичальником) обґрунтована у цій частині, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посиланням на витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, розміщених на сайті https://www.monobank. При цьому зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих підтверджень, що саме ці Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту розумів відповідач ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи до моменту отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та саме у зазначеному в цих документах, що додані представником позивача до позовної заяви, розмірах та порядках нарахування, зважаючи, що ці документи надані суду в редакції чинній з 27 листопада 2021 року, яка затверджена протоколом правління №46 від 24 листопада 2021 року. Звернув увагу, що підписана ним анкета-заява до договору про надання банківських послуг містить лише його анкетні дані та контактну інформацію, яка не містить жодних даних про умови кредитування і обрання певної банківські послуги, також зауважив, що укладений між ним та позивачем кредитний договір у вигляді анкети-заяви не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Зауважив, що належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватись судом сукупності з іншими доказами, є виписка за картковим рахунком, у той час як розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту користування ним укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, тому не є належним доказом наявності заборгованості. З огляду на наведені відповідачем обставини, у зв`язку з відсутністю належних підтверджень про конкретні запропоновані умови та правила надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», а також відсутністю в анкеті-заяві домовленості сторін про нарахування відсотків за користування кредитними коштами, як і можливість стягнення сум нарахованих відсотків за рахунок тіла кредиту, а також відсутність умов встановлення відповідності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру через їх мінливий характер, така анкета-заява не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджуєть вказаних обставин. Крім того анкета-заява не містить розміру кредитного ліміту і строку його повернення (користування ним).

13.02.2024 позивачем направлено до суду відповідь на відзив (вх. №13544), яку отримано судом 16.02.2024, згідно якої позивач просив позовні вимоги задовольнити. Вказуючи, що підписанням 20.12.2017 анкети-заяви боржник підтвердив, що він ознайомився з Умовами і правилами надання, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку (затвердженні Рішеням Правління ПАТ «Універсал Банк» протокол №43 від 06.12.2017, які діяли на момент підписання анкети-заяви), також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі боржнику та не потребують додаткового тлумачення. Згідно Умов та Правил сторонами погоджено порядок внесення змін до договору. Акцепт змін клієнтом може бути здійснений, зокрема, шляхом продовження користування послугами Банку (в тому числі використання кредитного ліміту). Боржник не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватися карткою, а отже з ним погодився. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підписанням анкети-заяви засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватись для накладання електронного цифрового підпису мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Успішно пройшовши процедуру ідентифікації, відповідач 20.12.2017 успішно пройшов процедуру верифікації та підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «monobank/Universal Bank» при цьому без ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим. Отже підписання анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 20.12.2017, а також засвідчив, що він повідомлений банком у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач зауважив, що у випадку коли особа не дає згоди з умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «Monobank» шляхом накладення електронного підпису, тоді застосунок не переходить на наступний етап входу в головне меню, проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим, зокрема, подальше проведення банківських операцій, в тому числі отримання кредиту. Водночас використання кредитних коштів підтверджується випискою, відтак позивач вважає, що боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «Monobank», бо інакше він би не мав взагалі технічної можливості користуватися додатком «Monobank». Обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено в детальному розрахунку, підтверджується наданою виписку по картковому рахунку позичальника. Так, відповідно до виписки про рух коштів на рахунку заборгованість становить 213800,00 грн, яка складається з повністю використана боржником кредитну ліміту в сумі 70000,00 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) 143800,00 грн та виник у зв`язку з тим, що на рахунку клієнта не вистачало власних коштів для оплати заборгованості. Вказує, що відповідно до підпункту 5.22 пункту 2 розділу другого Умов кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору. Також зауважив, що згідно деталізованої виписки про рух коштів по картці вбачається, що відповідачем були оформлені послуги «Розстрочка» та «Кредит готівкою» шляхом підписання заяв електронним підписом.

Відповідач своїм правом на подання заперечень не скористався.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Судом установлено, що 20.12.2017 ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 20.12.2017.

Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє шляхом надіслання повідомлень у мобільний додаток.

Крім того, відповідач в анкеті-заяві зазначив, що просить вважати його власноручний підпис або його аналоги (у тому числі електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його даних згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

Також відповідачем надано право та доручено АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків наявних у АТ «Універсал Банку», без додаткових його погоджень, для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банку», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком.

Разом з тим, у анкеті- заяві відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку.

На підставі анкети-заяви до договору про надання банківських послуг №б/н від 20.12.2017 ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 та надано картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про наявність рахунку.

Як слідує із довідки про розмір встановленого кредитного ліміту ОСОБА_1 за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 20.12.2017 за карткою № НОМЕР_1 20.12.2017 встановлено кредитний ліміт у розмірі 7500,00 грн, який у подальшому було збільшено: 06.01.2018 до 11500,00 грн, 09.02.2018 до 20000,00 грн, 09.02.2019 до 29000,00 грн, 27.04.2018 до 44000,00 грн, 27.07.2018 60000,00 грн, 19.02.2019 до 70000,00 грн.

Отримання відповідачем грошових коштів підтверджується випискою про рух коштів по картці відповідача ОСОБА_1 за період з 20.12.2017 по 10.09.2023.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріалами справи підтверджується факт укладення між сторонами кредитного договору в електронному вигляді у відповідності з проектом «Monobank» шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відкриттям відповідачу кредитного рахунку, зазначеного в анкеті-заяві - № НОМЕР_2 , встановлення кредитного ліміту в розмірі 70000 гривень, користування ОСОБА_1 кредитними коштами та часткове погашення кредиту, що відповідачем не заперечується.

Крім того, відповідно до виписки про рух коштів ОСОБА_1 неодноразово здійснювались банківські операції із використанням власної картки (зняття готівки, оплата товарів, перерахування коштів іншим фізичним особам та інше). Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів того, що він звертався до позивача з вимогою про надання роз`яснень щодо умов кредитування, натомість протягом тривалого часу він виконувала умови договору, що свідчить про їх розуміння та погодження.

Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 478/300/19 зауважив, що під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі, приймання майна для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину.

Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14-ц).

Доводи відповідача про те, що позивачем не доведено підписання ним Умов і Правил, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту суд вважає безпідставними, оскільки накладеним у застосунку «Monobank» електронного цифрового підпису відповідач погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, без накладення якого проведення будь-яких операцій є неможливим, в тому числі отримання кредиту. Також відповідач підтвердив, що отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. Послідовність укладення договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» в рамках проекту «Monobank» передбачає, що без ознайомлення із зазначеними документами подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 20.12.2017, а також засвідчив із використанням електронно-цифрового підпису, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Щодо посилання відповідача на те, що банком додано до позовної заяви витяг з Умов та привил, в редакції чинній з 27.11.2021, тоді як анкета заява датована 20.12.2017, суд зауважує, що відповідач, будучи стороною кредитного договору та маючи в наявності примірник Умов та Правил, який був надісланий йому у мобільний додаток, що підтверджено відповідачем у анкеті-заяві від 20.12.2024, не надав суду наявний примірник на спростування позовних вимог позивача.

При цьому суд приймає до уваги, що паспорт споживчого кредиту не є невід`ємною складовою кредитного договору, а є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Тобто договір має бути укладено після, а не до підписання паспорту споживчого кредиту. Відповідний правовий висновок висловила Об`єднана палата Касаційного цивільного суду в постанові від 23 травня 2022 року в справі №393/126/20.

Отримання відповідачем грошових коштів підтверджується рухом коштів по картці відповідача ОСОБА_1 за період з 20.12.2017 по 10.09.2023, що й не заперечується відповідачем.

Відповідно до положень постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/564/18 доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Пунктом 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності у банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписка з особового рахунку клієнта є первинним документом та підтвердженням виконаних за день операцій. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 20.12.2017, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , загальний залишок заборгованості станом на 10.09.2023 становить 213800,00 грн. Вказаний розрахунок узгоджується із наданою банком випискою про рух коштів по картці по рахунку № НОМЕР_2 за період з 20.12.2017 по 10.09.2023. Кредитний ліміт (станом на 10.09.2023) 70000,00 грн. Баланс на початок періоду 7500 грн, на кінець періоду (мінус) 143800,00 грн.

Аргументи відповідача про те, що позивач самостійно, без погодження з відповідачем в рахунок погашення відсотків збільшував тіло кредиту, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідач, будучи обізнаним з розрахунком заборгованості за кредитом та випискою по рахунку, власного розрахунку суду не надав. Підстав для проведення власного розрахунку заборгованості суд не вбачає.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача, тому доводи відповідача про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими.

При цьому, суд враховує, що анкета-заява від 20.12.2017 не містить строку повернення кредиту (користування ним), в той же час фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку не повернуті, а тому враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, тому враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №б/н від 20.12.2017 у сумі 213800,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3207,00 грн судового збору.

Керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 641, 644, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про комерційну комерцію», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 20.12.2017 в розмірі 213800,00 грн (двісті тринадцять тисяч вісімсот гривень), з яких: 213800,00 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також 3207,00 грн (три тисячі двісті сім гривень) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», місцезнаходження: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна