Справа № 698/854/23
Провадження № 2/698/11/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судових засідань Гончар Т.О., Триліс Я.О.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Яровенка Ю.М.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Замковенка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та відшкодування збитків, завданих неякісним виконанням зобов`язань за правочином договором побутового підряду на проведення будівельно-ремонтних робіт,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та відшкодування збитків, завданих неякісним виконанням зобов`язань за правочином договором побутового підряду на проведення будівельно-ремонтних робіт.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.09.2022 року вона придбала земельну ділянку та житловий будинок в АДРЕСА_1 ., в якому вирішила зробити ремонт. В мережі інтернет вона знайшла оголошення ОСОБА_2 про виконання ним всіх видів будівельних робіт, який при зустрічі запевнив її, що є майстром в галузі будівництва та може в стислі терміни і якісно виконати ремонтно-будівельні роботи в зазначеному житловому будинку. Також при зустрічі між нею та відповідачем була досягнута усна домовленість щодо виконання певних ремонтно-будівельних робіт в житловому будинку з узгодженим терміном будівництва. Тобто, на думку позивачки, між ними було укладено договір побутового підряду. Відповідно до укладеного договору відповідач мав розпочати ремонтно-будівельні роботи 05.09.2022 року та закінчити їх в строк до середини грудня 2022 року. Проте у вказаний строк взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, тому строк закінчення робіт був продовжений по квітень 2023 року. В лютому 2023 року перевіряючи хід і якість ремонтних робіт нею було виявлено, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання за договором побутового підряду, оскільки якість виконаних ним робіт не відповідає державним будівельним нормам та технології будівельних робіт, що призвело до псування будівельних матеріалів та необхідності їх демонтажу. Згідно висновку судового експерта ОСОБА_3 вартість ремонтних робіт по усуненню наслідків робіт, виконаних з порушенням державних будівельних норм та технології будівельних робіт складає 213312,78 грн. Заробітна плата, виплачена виконавцеві робіт становить 109489,00 грн. Вартість матеріалів, що були витрачені на будівельні роботи 69348,78 грн. Вартість робіт по демонтажу результатів неякісно виконаних робіт складає 34484,00 грн..

Крім того, позивачка вважає, що діями відповідача їй та членам її родини було завдано моральної шкоди, що виразилась у стражданнях та психологічному дискомфорті, яку позивачка оцінює в 100000,00 грн..

Посилаючись на положення ст.ст. 509, 526, 865-874 ЦК України просить визнати дійсним договір побутового підряду, укладеного між нею та відповідачем, стягнувши з відповідача завдані їй матеріальні збитки в розмірі 426624,56 грн., а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 5359,90 грн., на проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі 17000,00 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 40000,00 грн..

Ухвалою суду від 10.10.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення зазначених у ній недоліків.

Ухвалою суду від 30.10.2023 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 05.12.2021 року.

Ухвалою суду від 05.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 03.01.2024 року.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, крім того суду пояснила, що вона є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , про ремонт якого домовилася з ОСОБА_2 , реклама послуг якого була розміщена в мережі інтернет. З відповідачем домовилася усно про здійснення ремонту будинку «під ключ» до грудня 2022 року. Відповідач повинен був здійснити проектування та виконати роботи по заміні опалення, провести каналізацію та водопостачання, підключити електропостачання та встановити розетки, облаштувати гіпсокартон. Домовившись про вказані роботи відповідач надав прайс-лист за роботу та після надання звіту робота оплачувалася на картку відповідача, а на перед передавалися кошти для закупівлі відповідачем необхідних матеріалів. Після того, як відповідач свої зобов`язання не виконав, 03.02.2023 року було припинено стосунки та запрошено нового майстра ОСОБА_4 , для оцінки завершення робіт. В будинку було виявлено неякісне виконання робіт, з`явилася цвіль на гіпсокартоні, а тому було проведено будівельно-технічну експертизу, без залучення відповідача, якою встановлено неякісне виконання робіт та шкоду завдану відповідачем.

Представник позивачки адвокат Яровенко Ю.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази, які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві.

Крім того, в судових дебатах посилаючись на описову частину позовної заяви просив, крім іншого, стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду 100000,00 грн..

Суд, не вирішує зазначену вимогу, заявлену в судових дебатах, оскільки такої вимоги не містить прохальна частина позовної заяви, а відповідно до ст. 13, ч. 2 ст. 264 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідач та його представник адвокат Замковенко В.М. у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог виходячи з того, що відповідач не здійснює підприємницьку діяльність, а тому не є суб`єктом договору побутового підряду. Разом з тим, відповідач дійсно робив ремонтні роботи в будинку відповідачки за що отримував грошові кошти, договір побутового підряду на проведення будівельно-ремонтних робіт з відповідачкою не укладав не в усній не в письмовій формі.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Позивачка як на предмет і підставу позову посилається на те, що між нею та відповідачем укладено усний договір побутового підряду на проведення ремонтних робіт, а саме проведення ремонтно-будівельних робіт в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Суд не може погодитись з позицією позивачки, щодо виникнення таких відносин між сторонами судового розгляду з огляду на наступне.

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За правилом ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Суд звертає увагу на те, що правовідносини, які виникають з договору побутового підряду, регулюються ст.ст. 865-874 ЦК України.

Так, за змістом ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Отже, як випливає зі змісту вказаної норми закону, підрядником за договором побутового підряду можуть бути лише юридичні і фізичні особи, що мають статус суб`єктів підприємницької діяльності та зареєстровані згідно з законодавством.

Згідно вимог ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, загальною площею 71,3 кв.м., житловою площею 50,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :01:005:0352 за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1049 га, відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку серії НСВ № 252132 від 05.09.2022 року, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.09.2022 року.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав, що позивачка є його цивільною дружиною та власником житлового будинку, яка у вересні 2022 року знайшла через мережу інтернет ОСОБА_2 та найняла його для виконання ремонтно-будівельних робіт в її житловому будинку, а саме для виконання робіт по демонтажу штукатурки, підлоги, опалювальної системи, а також ремонту стін та встановлення нових опалювальних систем. Домовленість про об`єм роботи здійснювалась в усній формі. Договір побутового підряду в письмовій формі між ними не укладався. 03.02.2023 року під час перевірки виконаних робіт помітили, що на зроблених відкосах утворилася пліснява, у зв`язку з чим 06.02.2023 року усно припинили договірні відносини з ОСОБА_2 ..

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він є фізичною особою підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність в сфері надання ремонтних послуг. У нього договірні відносини з ОСОБА_1 по проведенню ремонтно-будівельних робіт в її житловому будинку по АДРЕСА_1 . Коли з власницею будику визначали об`єм виконаних попереднім майстром ремонтно-будівельних робіт було виявлено багато порушень будівельних норм, зокрема, треба було демонтувати гіпсокартон, заміняти електропроводку та труби опалення. Тому він порекомендував власниці будинку звернутись до експерта, щоб той зробив експертний висновок. Після наданого висновку експерта він усунув усі наявні порушення будівельних норм, які були допущені попереднім майстром. Зазначив, що вони акт виконаних робіт не складали. Була усна домовленість про те, що і як потрібно робити.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона є подругою позивачки тому їй відомо, що позивачка купила житловий будинок в смт Катеринопіль і вирішила зробити в ньому ремонт. В мережі інтернет позивачка знайшла оголошення ОСОБА_2 та при зустрічі з ним обговоривши об`єм роботи та її орієнтовну вартість, найняла його для виконання ремонтних робіт. Зазначила, що оскільки відповідач неякісно та несвоєчасно виконував ремонтні роботи то з ним позивачка розірвала усні домовленості.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він робив паркан навколо двору житлового будинку АДРЕСА_1 тому знає, що ОСОБА_2 виконував ремонтно-будівельні роботи в цьому житловому будинку. Щодо якості виконаних ОСОБА_2 робіт нічого сказати не зміг, оскільки не є спеціалістом по внутрішнім будівельним роботам. Разом з тим, зазначив, що він не чув, щоб власники будинку казали ОСОБА_2 , що він щось не так робить чи невчасно.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_2 не має статус суб`єкта підприємницької діяльністі, що вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та не має права здійснювати підприємницьку діяльність із задоволення побутових та інших особистих потреб замовника, оскільки не зареєстрований в установленому законом порядку та не має спеціальних дозволів (ліцензій) для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, виходячи з переліку ремонтно-будівельних робіт про які заявляє позивачка, тому укладення договору побутового підряду в даному випадку не може мати місце.

Доводи представника позивачки з приводу здійснення підприємницької діяльності без реєстрації в державних органах судом сприймаються критично, оскільки доказів здійснення такої діяльності відповідачем суду не надано, а розміщення оголошоння в мережі інтернет не є належним доказом здійснення відповідачем підприємницької діяльності.

Суд відхиляє аргументи позивачки та її передставника про те, що між нею та відповідачем наявні договірні відносини, а саме, усний договір побутового підряду, оскільки враховуючи характер підрядних робіт, де об`єктивно між виникненням правовідносин і виконанням зобов`язань підрядником, проходить певний час, укладення договору побутового підряду, у розумінні Глави 61 § 2 ЦК України, зокрема, ст. 865 ЦК України, в усній формі, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України є неможливим.

Також суд приходить до висновку, що враховуючи приписи п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, укладення договору підряду між позивачкою та відповідачем в силу приписів п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України належить вчиняти у письмовій формі.

Більш того, не зважаючи на те, що позивачкою надано суду докази придбання відповідачем будівельних матеріалів (копії товарних чеків на придбання будівельних матеріалів, рукописні записи (без підписів та зазначення, ким вони виконані)) та платіжні доручення про перерахування коштів (без призначення платежу), на підтвердження укладення договору побутового підряду, то такий договір також не відповідає вимогам ч. 4 ст. 203 та п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України (письмова форма правочину), оскільки згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., а відтак, 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнюють сумі в 340 грн., що суттєво менше за суми грошових коштів, зазначених позивачкою. Наведене додатково свідчить про те, що договір побутового підряду, на який посилається позивачка, має вчинятися у письмовій формі.

Разом з тим, із правовідносин, що виникли між сторонами, вбачаються ознаки договору підряду та будівельного підряду.

Так, відповідно до приписів ч.ч. 1-3 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

За змістом ст.ст. 843, 844 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Відповідно до вимог ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

З пояснень позивачки, свідків та поданих суду доказів неможливо встановити, що між сторонами укладення договору підряду, погоджувався обсяг робіт, строки виконання робіт та їх вартість.

За змістом ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

За вимогами ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 02.10.2012 року у справі № 23/236, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) закон покладає саме на замовника.

Вказаний правовий висновок підтримано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 523/6003/14-ц.

Окремим видом договору підряду є договір будівельного підряду, регламентований параграфом 3 глави 61 ЦК України.

У ч.ч. 1, 2 ст. 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 879 ЦК України матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором на замовника може бути покладений обов`язок сприяти підрядникові у забезпеченні будівництва водопостачанням, електроенергією тощо, а також у наданні інших послуг. Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Порядок передання та прийняття робіт визначено ст. 882 ЦК України.

Так, відповідно до вимог ч.ч. 1-4, 6 ст. 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

У ст. 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За змістом ст.ст. 653, 654 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Враховуючм викладене, до матеріалів справи не надано належних і допустимих доказів на підтвердження неналежної якості виконаних робіт погоджених позивачкою та відповідачем, наявності вини відповідача; не довела які істотні умови договору порушено відповідачем; не надано доказів того, що при виявленні допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків позивачка заявила негайно (зокрема, подавши письмову заяву) про це підрядникові при прийманні робіт. А отже, позивачка, як замовник робіт, відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України, втратила право посилатись на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, відсутні належні та допустимі докази на підтвердження укладення між сторонами договору як у спрощений спосіб із погодженням всіх істотних умов, притаманних даному виду договору на виконання ремонтно-будівельних робіт, так і в письмовій формі.

Виходячи з викладеного, не заслуговує на увагу висновок експерта від 03.04.2023 року № 3-23 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, яким встановлено, що виконані ОСОБА_2 ремонтно-будівельні роботи в житловому будинку АДРЕСА_1 державним будівельним нормам та технології будівельних робіт відповідають не в повній мірі, як належний і допустимий доказ збитків по даній справі, завданих неякісним виконанням зобов`язань за правочином договором побутового підряду на проведення будівельно-ремонтних робіт, оскільки такі правовідносини в судовому засіданні не доведені, зміст зобов`язань на умовах заявлених позивачкою в судому засіданні не підтверджено, а сам висновок стосується договірних відносин, щодо капітального ремонту житлового будинку що виникають з договору будівельного підряду, про що позивачкою не заявляється.

Крім того, висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 03.04.2023 року № 3-23 проведений судовим експертом Печиборщ В.З за заявою позивачки без залучення відповідача.

Що, в свою чергу підтверджено в судовму засіданні судовим експертом ОСОБА_3 , який пояснив, що він проводив будівельно-технічну експертизу з метою отримання інформації про якість виконаних робіт, без виконавця ремонтно-будівельних робіт, оскільки забезпечення його присутності не входить в обов`язки судового експерта. Також зазначив, що він не звертав уваги на те, чи опалювався житловий будинок, скоріш за все не опалювався, оскільки опаленя не функціонувало. На стінах в середині будинку була цвіль, оскільки обробка стін від цвілі не була зроблена. Проведення електропроводки в житловому будинк було зроблено з порушенням будівельних норм. Крім того, по діаметру труб він визначив, що вони не підходять для опалення житлового будинку. Вказав, що на виконання будівельних робіт з капітального ремонту житлового будинку має бути проектно-кошторисна документація, в якій визначається технічні вимоги, параметри та обсяги робіт оскільки виконавець ремонтно-будівельних робіт має робити все згідно проекту. Разом з тим, виконавець не затребував у замовника такої проектної документації.

Як на підставу виконня своїх зобов`язань за договором побутового підряду позивачка, крім іншого, посилається на банківські квитанції про поповнення нею та ОСОБА_5 карткового рахунку відповідача та просить стягнення з відповідача на її користь матеріальні збитки в розмірі 426624,56 грн., які складаються з вартості ремонтних робіт по усуненню наслідків робіт, виконаних з порушенням державних будівельних норм та технології будівельних робіт в розмірі 213312,78 грн., заробітної плати виплаченої виконавцеві робіт за роботи, які виконані неякісно в розмірі 109480 грн., вартості матеріалів, які витрачені на будівельні роботи в розмірі 69348,78 грн., вартості робіт демонтажу результатів неякісно виконаних робіт в розмірі 34484 грн..

Разом з тим, з надих платіжних документів не можливо встановити на виконання яких робіт здійснювалися зазначені платежі, оскільки призначення платежу не зазначено, як і частково не вказано отримувача зазначених коштів.

Як вбачається з частини платіжних доручень, платежі на суму 101010,00 грн. здійсненні ОСОБА_5 , водночас не підлягає судовому захисту похідний інтерес позивачки у захисті порушеного права іншої особи ( ОСОБА_5 ,), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право позивачки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність доведених обставин належними доказами на підтвердження укладення між сторонами договору побутового підряду на виконання робіт як у спрощений спосіб, так і в письмовій формі та доказів на підтвердження виконання сторонами умов такого договору, суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено факту існування між сторонами даного спору за заявленими договірними зобов`язанями та завдання збитків неякісним виконанням зобов`язань за правочином договором побутового підряду на проведення будівельно-ремонтних робіт, а тому в позові необхідно відмовити повністю.

За змістом ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням, зокрема, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на відмову у задоволенні позову судовий збір, витрати позивача на професійну правничу допомогу, а також на проведенням експертизи стягненню з відповідача не підлягають.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та відшкодування збитків, завданих неякісним виконанням зобов`язань за правочином договором побутового підряду на проведення будівельно-ремонтних робіт відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко