09.05.2024 Єдиний унікальний номер 265/9021/18
Провадження № 2-в/205/15/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участю секретаря судового засідання Бородавки А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро справу за заявою Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про відновлення втраченого судового провадження у справі № 265/9021/18 за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження у справі № 265/9021/18 за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Заява обґрунтована тим, що Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 05.03.2019 року у справі № 265/9021/18 за позовні вимоги Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 користь Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради переплачені кошти державної допомоги в сумі 10 608,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. Дата набрання законної сили 04.04.2019 року. На підставі розпорядження ВС від 06.03.2022 р. № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінена територіальна підсудність судових справ, Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя, Приморського районного суду м. Маріуполя, Першотравневого районного суду Донецької області підсудні Ленінському районному суду м. Дніпропетровська. Згідно Акту Ленінського районного суду м. Дніпропетровська зазначено, що станом на 29.12.2023 року матеріали цивільної справи №265/9021/18, як і інші судові справи, які знаходились в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя не вивезені із зони бойових дій та не передані до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Учасники розгляду заяви в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про дату, час і місце проведення розгляду справи належним чином. Представник заявника у заяві просив розгляд заяви здійснювати за його відсутності.

Згідно листа Міністерства соціальної політики України зареєстрованого судом 16.04.2024 року, відомості в базі ЄІБД ВПО щодо ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження.

Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Враховуючи встановлені ч. 3 ст. 493 ЦПК України обмежені терміни розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження, суд має констатувати вжиття всіх можливих заходів, направлених на відновлення втраченого судового провадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень містяться наступні судові рішення:

- копія заочного рішення Орджонікідзевського районного суд міста Маріуполя Донецької області від 05.03.2019 року у справі № 265/9021/18 за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Станом на 29.12.2023 року цивільна справа за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на адресу Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ не надходила та не передавалась.

Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

При вирішенні питання щодо можливості відновлення втраченого судового провадження судом враховані копії документів наданих стороною позивача та наявність вищевказаних процесуальних документів, а також судових рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Єдиний державний реєстр судових рішень (ЄДРСР) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судді мають право на повний доступ до усіх інформаційних ресурсів ЄДРСР, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 вищезазначеного закону.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до ЄДРСР.

У відповідності до частини 1 статті 408 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що докази у справі про відновлення втраченого провадження є належними та достатніми для часткового відновлення втраченого провадження, а тому суд вважає за можливе відновити частково втрачене судове провадження у цивільній справі № 265/9021/18.

Керуючись статтями: 488, 489, 493, 494 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про відновлення втраченого судового провадження у справі № 265/9021/18 за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам - задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області по цивільній справі №265/9021/18, а саме зміст судового рішення від 05.03.2019 року наступного змісту:

Справа № 265/9021/18

Провадження № 2/265/328/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 березня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В.В., за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2018 року позивач в особі директора Департаменту ОСОБА_2 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача суму надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 10608 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач з 27 липня 2015 року по 02 лютого 2017 року перебувала на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради як внутрішньо переміщена особа відповідно до Закону « Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 . Згідно заяв ОСОБА_1 від 28 липня 2015 року, 28 січня 2016 року, заявниці було призначено адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат га проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яку вона отримувала з 28 липня 2015 року по 27 липня 2016 року. 06 жовтня 2016 року під час перевірки фактичного місця проживання ОСОБА_1 , яка проводилась відповідно до Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365, останню не виявлено за адресою, зазначеною нею у заявах про призначення грошової допомоги, та залишено повідомлення про необхідність явки до департаменту для проходження ідентифікації. 26 жовтня 2016 року до департаменту звернулась ОСОБА_3 , яка повідомила, що є власником квартири АДРЕСА_2 , а громадянка ОСОБА_1 їй невідома та за вказаною адресою ніколи не проживала. 02 лютого 2017 року було прийняте рішення про припинення ОСОБА_1 соціальних виплат у зв`язку з поданням завідомо недостовірних відомостей. Сума безпідставно отриманих ОСОБА_1 коштів державної допомоги становить 10608 гривень. Відповідачу неодноразово надсилались повідомлення про необхідність повернення переплачених коштів, однак на даний час борг не повернутий. Через наведені обставини позивач звертається до суду з даним позовом.

Представник позивача до суду не прибув, надіславши заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач до суду не прибула з невідомих причин, про місце, дату, час розгляду справи була повідомлена своєчасно, належним чином. Відзиву на позов не надала, будь-яких заяв (клопотань) від неї не надходило.

За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно ч. 1 ст. 9 зазначеного Закону внутрішньо переміщена особа має право, зокрема на: сприяння органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами приватного права у пошуку та воз`єднанні членів сімей, які втратили зв`язок внаслідок внутрішнього переміщення; безпечні умови життя і здоров`я; створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; для багатодітних сімей, інвалідів, осіб похилого віку цей термін може бути продовжено.

Пунктом 2 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п. 12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Управління соціального захисту населення Соснівського району Черкаської міської ради від 11 серпня 2015 року відповідачу ОСОБА_1 на підставі її заяви від 28 липня 2015 року призначено адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання з 28 липня 2015 року по 27 січня 2016 року у розмірі 884 гривні щомісячно.

Рішенням Управління соціального захисту населення Соснівського району Черкаської міської ради від 03 лютого 2016 року ОСОБА_1 продовжено виплату допомоги у вказаному розмірі на підставі її заяви від 28 січня 2016 року, до 26 липня 2016 року.

Також встановлено, що у своїх заявах ОСОБА_1 зазначала фактичне місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 06 жовтня 2016 року, достовірність відомостей про фактичне місце проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , не встановлена.

Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру ресових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26 вересня 2017 року, квартира АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Як вбачається з заяви ОСОБА_3 на ім`я заступника директора департаменту начальника управління соціального захисту населення Соснівського району Черкаської міської ради від 26 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 у належній їй квартирі ніколи не проживала.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , звертаючись до позивача з питання призначення їй адресної допомоги на покриття витрат на проживання, подала недостовірну інформацію щодо фактичного місця проживання.

Рішенням управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 02 лютого 2017 року, скасовано довідку, видану ОСОБА_1 27 липня 2015 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи у зв`язку з поданням завідомо недостовірних відомостей, на підставі п. 5 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Соціальні виплати ОСОБА_1 припинено (витяг з протоколу засідання комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради від 02 лютого 2017 року).

Згідно повідомлення управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 07 лютого 2017 року, сума переплати отриманої ОСОБА_1 допомоги за період з 28 липня 2015 року по 27 липня 2016 року становить 10608 гривень.

Суд погоджується з наведеним розрахунком, виходячи з розміру щомісячної допомоги та періоду отримання (884 гривень х 12 місяців).

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень позивача про те, що отримана відповідачем допомога в сумі 10608 гривень є такою, що отримана безпідставно внаслідок подання документів з недостовірними відомостями.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави (глава 83 ЦПК) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З приписів ч. 2 ст. 1214 ЦК України, глави 13 ЦК України (зокрема ст. ст.179,181,190,192 ЦК України) випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей.

Таким чином, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не повернула переплачені кошти, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1762 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , на користь Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, Ідентифікаційний код юридичної особи 37853109, місцезнаходження 18005, Черкаська область, місто Черкаси, бульвар Шевченка, 307, переплачені кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 28 липня 2015 року по 27 липня 2016 року в сумі 10608 (десять тисяч шістсот вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 05 березня 2019 року.

Суддя :

Ухвала може бути оскаржена лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Дніпропетровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Н.О. Бізяєва

.