cправа № 752/2998/24
провадження №: 2/752/3505/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що у Дарницькому районі міста Київ по вулиці Зарічній біля будівлі №44, 27.02.2023 сталася дорожньо-транспортної пригода, при якій автомобіль марки OPEL ASTRA сріблястого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , рухавсь заднім ходом та здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Rav 4, державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_1 . Одразу після зіткнення автомобілів водій OPEL ASTRA залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, тобто скрився. Згідно онлайн перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, автомобіль марки OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 на 27.02.2023 року застрахований ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», поліс №213049130. Засобами електронного зв`язку 06 березня 2023 року, відповідачу на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , було направлене «Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду». 14 березня 2023 року відповідачем було направлено свого представника, яким здійснено поверхневий огляд пошкодженого транспортного засобу Toyota Rav 4, державний номерний знак НОМЕР_3 . Засобами електронного зв`язку 01 квітня 2023 року, відповідачу на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , була направлена «Заява про страхове відшкодування». Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Інтер-Поліс» листом від 23.06.2023 року вих. №1036 відмовило у задоволені заяви про страхове відшкодування за полісом №213049130 (СК «ІНТЕР-ПОЛІС») відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не здійснило відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відмову мотивовано пунктом 32.1 статті 32 Закону № 1961-IV: «відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону».

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 47534,29 грн, витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 3550,00 грн та судові витрати.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.02.2024 відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулись до суду у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України представник відповідача скористався своїм правом та направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Зазначив, що відповідно до наданих доказів позивачем, управлінням патрульної поліції взагалі невстановлено транспортного засобу, який спричинив ДТП. Тому відсутні підстави для виплати страхового відшкодування, оскільки не надано доказів того, що у дорожньо-транспортній пригоді приймав участь забезпечений транспортний засіб «Опель», державний номер НОМЕР_4 , внаслідок чого відповідальною особою за нанесену шкоду невстановленим транспортним засобом є МТСБУ. Тому, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Судом встановлено, що листом Управління патрульної поліції у м. Києві від 14.03.2023 вих. № 10-1331/41/11/5/02-2023 «Про надання інформації щодо ДТП 818155)» повідомлено, у відповідності до п. 8 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 вказані матеріали направлено до Управління патрульної поліції Черкаської області для проведення перевірки з метою встановлення особи водія, який керував автомобілем марки Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 та з місця ДТП поїхав.

Листом Управління патрульної поліції у Черкаській області від 29.05.2023 вих. № К-262/41/24/01-2023 «Про направлення звернення» повідомлено, що у відповідності до п. 8 розділу ІХ «Інструкції» вказані матеріали за вих. № 3112/41/24/01-2023 від 28.03.2023 надіслано за територіальністю до Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

Листами Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 21.06.2023 вих. № 8431/55/01/06-2023 та № 8430/55/01-2023 повідомлено, що вказані матеріали повернуто до Управління патрульної поліції у м. Києві.

Як зазначає позивач, у Дарницькому районі міста Київ по вулиці Зарічній біля будівлі №44, 27.02.2023 сталася дорожньо-транспортної пригода, при якій автомобіль марки OPEL ASTRA сріблястого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , рухавсь заднім ходом та здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Rav 4, державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_1 . Одразу після зіткнення автомобілів водій OPEL ASTRA залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, тобто скрився. Згідно онлайн перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, автомобіль марки OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 на 27.02.2023 року застрахований ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», поліс №213049130. Засобами електронного зв`язку 06 березня 2023 року, відповідачу на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , було направлене «Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду». 14 березня 2023 року відповідачем було направлено свого представника, яким здійснено поверхневий огляд пошкодженого транспортного засобу Toyota Rav 4, державний номерний знак НОМЕР_3 . Засобами електронного зв`язку 01 квітня 2023 року, відповідачу на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , була направлена «Заява про страхове відшкодування». Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Інтер-Поліс» листом від 23.06.2023 року вих. №1036 відмовило у задоволенні заяви про страхове відшкодування за полісом №213049130 (СК «ІНТЕР-ПОЛІС») відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не здійснило відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відмову мотивовано пунктом 32.1 статті 32 Закону № 1961-IV: «відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону».

На підтвердження вини водія автомобіля марки Opel Astra позивачем надано до суду знятий відео реєстратором відео файл, на якому зафіксовані обставини та умови під час ДТП від 27.02.2023, схемою місця ДТП.

Вивчивши вказаний відео файл суд приходить до висновку, що всупереч вимог п. 10.9 ПДР водій автомобіля марки Opel Astra рухався заднім ходом та здійснив зіткнення з нерухомим автомобілем Toyota Rav 4 завдавши майнової шкоди, що доводить склад цивільно-правового делікту у діях водія автомобіля марки Opel Astra.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка була прийнята 4 листопада 1950, набрала чинності з вересня 1953 і ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 № 475/97- ВР (набрала чинності для України 11 вересня 1997) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-ІV).

За статтею 6 Закону № 1961-ІV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-ІV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 754/1108/15-ц).

За частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювана шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність зпійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше сечове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною другою статті 22 ЦК України визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробилаабо мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.

24 липня 2023 року представником позивача подано адвокатський запит для забезпечення дотримання інтересів клієнта ОСОБА_1 , в якому запитувались: - засвідчена копія страхового полісу №213049130 щодо страхування відповідальності за автомобілем OPEL ASTRA сріблястого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 ; - засвідчені копії матеріалів огляду пошкодженого транспортного засобу Toyota Rav 4 з номерним знаком НОМЕР_3 проведеного призначеним страховиком його представником (працівником або експертом), що був проведений відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону (для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків).

31 липня 2023 року засобами електронного зв`язку отримана відповідь ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» вих.№1738, до якої додано лише протокол огляду транспортного засобу від 13.04.2023 року, та не надано звіт про оцінку колісного транспортного засову з визначенням вартості відновлювального ремонту оцінюваного КТЗ (що свідчить про його не проведення всупереч вимогам п 34.2, ст.34 Закону) та ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» відмовлено у надані копії страхового полісу № 213049130.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно пункту 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Враховуючи той факт, що представник страховика (відповідача) хоч і з`явився протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не визначив розміру шкоди, що підтверджується ненаданням Звіту про оцінку колісного транспортного засобу на мій адвокатський запит від 24.07.2023 року, та не повідомив позивача про розмір нарахованої шкоди у позивача виникло право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди, яке він і реалізував.

Згідно пункту 34.3 статті 34 Закону № 1961-IV, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи дослідження).

Згідно договору №144/9-2023 від 23.09.2023 року «Про надання послуги із товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу», вартість послуги скпала2500грн. (дві тисячі п`ятсот гривень), що підтверджується відповідним договором та договір та квитанцією, наявними в матеріалах справи.

Крім того, огляд колісного транспортного засобу Тоуоtа RAV4, для виявлення скритих пошкоджень отриманих внаслідок ДТП проводилось з 10.00 годин 07.10.2023 року на станції технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 (ФОП ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ). Вартість послуг згідно наряд-замовлення №37936 від 07.10.2023 року склала 1050грн. (одна тисяча п`ятдесят гривень) (наряд замовлення, довідка реєстру на ФОП, Запрошення страховика для участі у досліджені та квитанція сплати послуг СТО додаються).

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги щодо стягнення майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 47534,29 грн., витрати на проведення експертного дослідження - 3550 грн.

Щодо судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу з обсягом наданих послуг, суд зазначає наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частинах четвертій шостій статті 137ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або)значенням справи для сторони,в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може,за клопотанням іншої сторони,зменшити розмір витрат на правничу допомогу,які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону,яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу представник позивача надав наступні документи: договір про надання правової (правничої) допомоги № 1/23 від 19.07.2023, ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , товарні чеки № 1/23-1/24 від 18.01.2024 на суму 3028 грн, № 1/23-2/24 від 15.02.2024 на суму 4542 грн, 1/23-3/24 від 14.03.2024 на суму 3028 грн, № 1/23-4/24 від 15.04.2024 на суму 3028 грн, 1/23-5/24 від 14.05.2024 на суму 3028 грн, № 1/23-6/24 від 12.06.2024 на суму 3028 грн, звіт адвоката клієнту від 05.02.2024, в якому зазначена загальна сума 19682 грн.

Водночас суд враховує викладені у постанові від 14.11.2019 у справі №826/15063/18 висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, за якими: «…суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо».

Виходячи з принципу співмірності (який, включає у себе, зокрема такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт), суд вважає за можливе обмежити належний до стягнення з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 розмір витрат на професійну правничу допомогу, визначивши його у сумі 10000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» (ідентифікаційний номер: 19350062, місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 69) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 47534 (сорок сім тисяч п`ятсот тридцять чотири) грн. 39 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» (ідентифікаційний номер: 19350062, місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 69) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 3550 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» (ідентифікаційний номер: 19350062, місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 69) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн 00 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.Ю. Мазур