22.11.2024 Справа № 756/1337/23
Унікальний №756/1337/23
Провадження №2/756/336/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Марценюк А.І.

за участі: представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2 , представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ФОП ОСОБА_4 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором доручення в розмірі 386 000 грн., 3% річних в сумі 13 060 грн. 44 коп., а також інфляційних втрат в розмірі 100 555 грн. 21 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Зі змісту ЦПК України вбачається, що суд вправі визнати явку сторони обов`язковою в судове засідання, якщо визнає потрібним, щоб сторона яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

В судовому засіданні повідомлено, що орієнтовно в квітні 2013 року ОСОБА_2 почав працювати в групі компаній «Укрборг» на посаді бухгалтера. Офіційно був працевлаштований в КСВ Консалтинг. Пізніше, в кінці 2013 року керівництво компанії «Укрборг» з метою зменшення витрат і податкової оптимізації вирішило створювати серед своїх працівників ФОПів. При цьому, ніколи не було розмов з позивачем чи іншими ФОПами щодо їх «господарської діяльності» чи стану їх рахунків, або руху грошових коштів. Безпосередній доступ онлайн до рахунків ФОПів (зокрема і позивача) через електронні ключі доступу мала ОСОБА_5 та особи, яким вона дала такі доручення з контролю за станом рахунків по таким банківським рахункам. І саме ОСОБА_5 визначала суми коштів, які необхідно зняти з рахунку і принести в бухгалтерію, по виконанню цих завдань.

Таким чином, для надання особистих пояснень, обґрунтування позовних вимог щодо реальності заборгованості, з`ясування належності позивача в судовому засіданні 07.02.2024 року, явка позивача визнана обов`язковою, судове засідання відкладено на 17.04.2024 року о 14 год. 15 хв.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Виклики суду з зазначенням про визнання явки позивача обов`язковою в судове засідання здійснювались з 07.02.2024 року та доведені до відома представника позивача під особистий підпис. Судом акцентованого увагу представника позивача, щодо обов`язкової явки позивача у судове засідання для його особистих пояснень та з`ясування позиції щодо розгляду справи, особистого підтвердження (спростування) правовідносин з ОСОБА_2 .

При цьому, станом на 22.11.2024 року у жодне з призначених судових засідань після визнання явки позивача обов`язковою позивач не з`явився.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ч. 4 ст. 212 ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

З огляду на зазначене, законодавець передбачив можливість, у виключних випадках, дистанційного розгляду справи з використанням власних технічних засобів.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Диспозитивність (від лат. dispono - розпоряджаюся) - це надання особам, які беруть участь у справі, можливості вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд. Зміст принципу диспозитивності перш за все розкривається через положення хто хоче здійснити свої права, повинен сам потурбуватися про це. Вказані принципи надають кожному учаснику справи можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Не дивлячись на те, що Оболонський районний суд міста Києва працює в штатному режимі, заяв від позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів до суду не надходило.

22.11.2024 року позивач, явка якого визнана обов`язковою для дачі особистих пояснень, в судове засідання повторно не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно клопотання представника позивача ФОП ОСОБА_4 на даний час, знову перебуває на лікарняному, а тому не може прибути у судове засідання, що на думку останнього є підставою для чергового відкладення судового розгляду.

Представник відповідача та відповідач категорично заперечив чергове відкладення розгляду справи, наполягав на залишенні позову без розгляду вказуючи, що повторна неявка позивача, явка якого визнана обов`язковою, підтверджує втрату ним інтересу до позовних вимог, а чергова заява представника позивача свідчить про неузгодженість позиції із своїм довірителем та ставить під сумнів існування претензій самого ОСОБА_4 до відповідача.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, вислухавши позицію відповідача та представника відповідача, суд вважає, що повторна неявка в судові засідання і пасивна поведінка позивача, явка якого визнана обов`язковою для підтвердження (спростування) правовідносин з ОСОБА_2 , свідчать про небажання підтримувати позовні вимоги та свідоме зволікання розгляду і вирішення питання по суті, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 15, 131, 133, 137, 141, 142, ст. 223, ст. 257 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А. В. Шевчук