Провадження № 2-з/209/53/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви заявнику

26 листопада 2024 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Корнєєва І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони знесення нерухомого майна магазину продовольчих та непродовольчих товарів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до Кам`янської міської ради про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна за набувальною давністю, в якій просить суд визнати за ним право власності на магазин продовольчих та непродовольчих товарів по АДРЕСА_1 .

Одночасно із поданням позовної заяви, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якому просить суд забезпечити його позовну заяву шляхом заборони знесення нерухомого майна - магазину продовольчих та непродовольчих товарів по АДРЕСА_1 .

На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначив, що відповідач у справі намагається знести нерухомість внаслідок того, що на земельну ділянку не оформлено право оренди.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.10.2024 року позовна заява з додатками була передана за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Протоколом автоматизованого розподілу справ від 25.11.2024 року головуючим суддею визначено Корнєєву І.В.

Зазначена заява про забезпечення позову не відповідає вимогам, викладеним у ст. 150-151 ЦПК України, а саме заява не містить:

-ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача,

-реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника,

-номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін по справі;

-предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

-обґрунтуванням необхідності застосування заходу забезпечення позову;

-ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

-пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

-не зазначено місце розташування магазину, відносно якого заявник просить застосувати забезпечення позову, а саме номер будинку;

Крім того, до заяви про забезпечення позову не надано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», станом на 01 січня 2024 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 гривні.

Згідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 10 ст. 153 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення заявнику заяви про забезпечення позову, оскільки заяву про забезпечення позову було подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України

Керуючись ст. ст. 150-153, 260, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони знесення нерухомого майна магазину продовольчих та непродовольчих товарів повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя І.В. Корнєєва