Справа № 490/3968/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.

при секретарі судових засідань Горбань М.С.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 600 000 грн 00 коп., суму процентів відповідно до статті 1048 ЦК України 33 287 грн 68 коп., 3% річних за прострочення грошового зобов`язання, що становить 3 205 грн 48 коп. та інфляційні виплати у розмірі 12 000 грн 00 коп.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 вересня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2023 року закрито позовне підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засіданні сторони не з`явилися, з невідомих суду причин. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. З огляду на зазначене суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду за відсутності осіб, які не з`явилися.

Враховуючи думку представника позивача про проведення розгляду справи без участі сторін, відсутності заперечення щодо заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Між позивачем ОСОБА_1 (Позичкодавець) та ФОП ОСОБА_2 (Позичальник) 22 червня 2022 року укладено договір, відповідно до пункту 1.1 якого Позичальник зобов`язується надати Позичальнику тимчасову поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобов`язується не пізніше 15-ти календарних днів з моменту отримання, шляхом перерахування вказаних грошовий засобів на розрахунковий рахунок Позичальника.

Відповідно до п.1.2 цього договору сума позики становить 600 000 грн 00 коп. Строк позики по цьому договору визначається з моменту підписання договору і діє до погашення за згодою сторін (пункт 2.1 договору).

Позичальник за письмовою або усною вказівкою зобов`язується повернути суму позики у строку, вказаний Позичкодавцем (пункту 2.2 договору).

На виконання цього договору Позичкодавець ОСОБА_1 здійснив перерахування коштів на рахунок відповідача ФОП ОСОБА_2 двома платежами по 399 000 грн 00 коп. та 201 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями 22 червня 2022 року та від 23 червня 2022 року, копії яких наявні у матеріалах справи.

Отже, строк повернення суми 399 00 грн 00 коп. становить - 07 липня 2022 року, по сумі 201 000 грн 00 коп. - строк повернення становить 08 липня 2022 року.

Позивач ОСОБА_1 12 серпня 2022 року направив на адресу відповідача вимогу з проханням виконати взяті за договором позиваки від 22 червня 2022 року зобов`язання та повернути йому суму позики у розмірі 600 000 грн 00 коп. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок до 19 серпня 2022 року.

Доказів того, що відповідач добровільно повернув кошти у сумі 600 000 грн 00 коп. матеріали справи не містять.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга статті 1047 ЦК України).

За приписами частини другої статті 1048 ЦК України договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і непов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Так, відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що відповідач отримав від позивача кошти у сумі 600 000 грн 00 коп. та не виконав зобов`язання про їх повернення у визначений договором строк. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 600 000 грн 00 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Зі змісту договору позики слідує, що його сторонами не було погоджено суму відсотків, які сплачуються за користування коштами та не визначено будь-яких штрафних санкцій у разі невиконання/неналежного виконання умов договору.

Виходячи із того, що у даному випадку між сторонами укладено договір позики, яким не визначено суму відсотків за користування коштами, сума відсотків має бути нарахована у порядку статті 1048 ЦК України.

Застосування ж приписів статті 625 ЦК України для нарахування 3% відсотків річних є неможливим, оскільки порядок нарахування відсотків визначено спеціальною нормою, статтею 1048 ЦК України.

Із розрахунку позивача слідує, що сума відсотків, які слід стягнути з відповідача, становить 33 287 грн 68 коп. Суд погоджується із наданим розрахунком, тому вказана сума підлягає стягненню.

Також з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні витрати у сумі у сумі 12 000 грн 00 коп., відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 645 287 грн 68 коп., з яких: 600 000 грн 00 коп. заборгованості за договором позики від 22 червня 2022 року; 33 287 грн 68 коп. відсотків за користування коштами відповідно до статті 1048 ЦК України; 12 000 грн 00 коп. інфляційні витрати. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивач слід стягнути 6452 грн 50 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 645 287 грн 68 коп., з яких: 600 000 грн 00 коп. заборгованості за договором позики від 22 червня 2022 року; 33 287 грн 68 коп. відсотки за користування коштами відповідно до статті 1048 ЦК України; 12 000 грн 00 коп. інфляційні витрати.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6452 грн 50 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Центральним районним судом міста Миколаєва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Інформація про сторони:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач фізична особа -підприємець ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя Л.М. Шолох