ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2222/23 Номер провадження 22-ц/814/2765/24Головуючий у 1-й інстанції Свістєльнік Ю.М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.,

при секретарі Сальній Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Полтаві у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області адвоката Федосєєва Дмитра Олександровича на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2024 рокуухвалене у складі головуючого судді Свістєльнік Ю.М., повний текст судового рішення виготовлено дати не вказано

та на додаткове рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 15 травня 2024 року ухвалене у складі головуючого судді Свістєльнік Ю.М., повний текст судового рішення виготовлено дати не вказано у справі за позовом ОСОБА_1 до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною.

Позов мотивовано тим, що 16.03.2010 року між Глобинською районною державною адміністрацією та її батьком ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого її батько ОСОБА_2 отримав в оренду земельну ділянку площею 21,6517 га., кадастровий номер: :00:005:0001, строком на 5 років. За умовами п. 15.1 Договору, він набирає чинності після підписання сторонами, та державної реєстрації.

Вказаний договір пролонгований автоматично на той же самий строк і на тих же умовах, на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 року (справа 917/367/17), листів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №32-16-0.3-5155/2-17 від 11.07.2017 року та №7896/6-17 від 19.06.2017 року.

Пролонгований договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 21747375, що підтверджується витягом № 93795333 від 07.08.2017 року. Цим витягом Держава підтвердила, що пролонговане право оренди на земельну ділянку виникло 02.08.2017 року та строк дії такого права складає 5 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, а тому ОСОБА_1 отримала у спадщину право оренди на вказану земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим Градизькою державною нотаріальною конторою 14.11.2019 року.

21.01.2022 року ОСОБА_1 подала до сесії Градизької селищної ради заяву про поновлення договору оренди, однак її заява залишилась не розглянута.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 , 02.05.2022 року, повторно звернулася до цієї ж сесії з проханням поновити договір оренди.

Вказана заява була розглянута на 18 (позачерговій) сесії 8 скликання Градизької селищної ради та рішенням № 12 від 27.05.2022 року їй відмовлено у поновлені договору оренди у зв`язку з тим, що відповідно до пункту 27 Перехідних положень ЗК України під час воєнного стану вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди.

Через рік, тобто 01.05.2023 року вона повторно звернулася до сесії Градизької селищної ради із заявою про поновлення договору оренди, надавши проект додаткової угоди, яка зареєстрована за № П-02-22/185.

05.06.2023 року рішенням 32 (позачергової) сесії 8 скликання Градизької селищної ради за № 33 її заяву про поновлення договору оренди землі розглянуто та їй поновлено договір оренди землі терміном на 5 років.

Однак, розпорядженням Градизького селищного голови № 179 від 09.06.2023 року вказане рішення сесії зупинено. Підставами для зупинення стало те, що ОСОБА_1 начебто систематично не вносила орендну плату, а також те, що їй вже відмовлено у поновлені договору оренди рішенням сесії № 12 від 27.05.2022 року (дія воєнного стану) та винесено розгляд її заяви на новий розгляд сесії.

Відповідно до рішення 33 (позачергової) сесії 8 скликання Градизької селищної ради № 1 від 20.06.2023 року щодо поновлення договору оренди землі рішення не було прийнято. Таким чином порушено її законне право на поновлення строку дії оренди землі.

Крім того, ОСОБА_1 вказала, що під час оренди земельної ділянки вона цілком і повністю дотримувалась умов договору та сплачувала всі необхідні платежі, як це передбачено законодавством, про що є відповідні підтверджуючі квитанції та лист Головного управління ДПС у Полтавській області №415/П/16-31-19-02 від 30.08.2023 року.

У зв`язку з вищевикладеним, прохала суд задовольнити її позовну заяву та визнати укладеною між Градизькою селищною радою Кременчуцького району Полтавської області та нею ОСОБА_1 додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 16.03.2010 року укладеного між Глобинською районною державною адміністрацією та її батьком ОСОБА_2 щодо оренди земельної ділянки площею 21,6517 га, кадастровий номер :00:005:0001, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 21747375 від 02.08.2017 року строком на 5 років в

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2024 рокупозов ОСОБА_1 до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною - задоволено.

Визнано укладеною між Градизькою селищною радою Кременчуцького району Полтавської області (адреса 39070, вул. Київська, 51, смт. Градизьк, Кременчуцького району, Полтавської області ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп: НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 16.03.2010 року укладеного між Глобинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 щодо оренди земельної ділянки площею 21,6517 га, кадастровий номер :00:005:0001, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 21747375 від 02.08.2017 року - строком на 5 років в наступній редакції додаткової угоди:

ДОДАТКОВА УГОДА

про поновлення договору оренди землі від 16.03.2010 року

(державна реєстрація про інше речове право №21747375 від 02.08.2017 року)

смт. Градизьк Кременчуцького району Полтавської області

Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області, , що знаходиться по вул. Київська, 51, у смт. Градизьк Кременчуцького району Полтавської області, яка діє на підставі чинного законодавства України, іменована у подальшому "Орендодавець", з однієї сторони, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає АДРЕСА_2 , іменована у подальшому "Орендар", з другої сторони, (надалі разом іменуються - Сторони), на підставі ст. 32-2 «Про оренду землі», ст. 126-1 ЗК України, пунктів 3.1., 3.2., 15.1. Договору оренди землі від 16.03.2010 р. (державна реєстрація №33 від 30.09.2010 р.), Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.11.2019 р., рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 р. (державна реєстрація №21747375 від 02.08.2017 р.) (надалі - Договір) уклали цю Додаткову угоду про наступне:

1. Поновити Договір оренди землі від 16.03.2010 р. (первинна державна реєстрація №33 від 30.09.2010 р.), пролонгованим рішенням Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 р. (державна реєстрація №21747375 від 02.08.2017 р.) на земельну ділянку площею 21,6517 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер::00:005:0001, терміном на п`ять років, яка розташована на території Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області.

2. Всі інші умови вищезазначеного Договору, не змінені в цій Додатковій угоді, залишаються чинними у попередній редакції, і Сторони підтверджують свої зобов`язання щодо них.

3. Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору.

4. Ця Додаткова угода набуває чинності з моменту державної реєстрації.

5. Додаткову угоду складено у чотирьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий - в Орендаря, третій - в органі, який провів його державну реєстрацію, четвертий - в органі податкої служби України.

Орендодавець Градизька селищна рада Кременчуцького району 39070, вул. Київська, 51, смт. Градизьк, Кременчуцького району Полтавської області тел. (05365)-3-41-70 Орендар ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Підпис: Підпис:

Стягнуто з Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн.. 00 коп.

Додатковим рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 15 травня 2024 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13500 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірний договір оренди землі від 16 березня 2010 року було укладено строком на 5 років, в подальшому він автоматично пролонгований за рішенням Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 року на той самий строк та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрований 02.08.2017 року, а тому він мав закінчитися 02 серпня 2022 року. В

Відповідно до пп. 1 п. 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України цей договір було поновлено на один рік без волевиявлення сторін і без внесення відомостей про поновлення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто до 02 серпня 2023 року у зв`язку із дією на території України воєнного стану.

Клопотання до відповідача про свій намір скористатися правом на поновлення договору оренди на новий строк позивач надіслала орендодавцю 01.05.2023 року. Таким чином, позивач у встановлений договором строк надіслала орендодавцю повідомлення про намір реалізувати своє право на поновлення договору оренди на новий строк, тим самим реалізувала механізм поновлення договору оренди землі, що передбачений умовами укладеного між сторонами договору.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність порушення права позивача на продовження дії договору оренди землі від 16.03.2010 з боку відповідача, що полягає в бездіяльності відповідача у розгляді заяви позивача про поновлення договору оренди землі на новий строк.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, представник Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області адвокат Федосєєв Д.О.подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2024 року та додаткове рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 15 травня 2024 року.

У апеляційній скарзі представник Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області адвокат Федосєєв Д.О.посилається на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що позивач не добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, оскільки позивач систематично протягом всього 2022 року орендну плату за користування земельною ділянкою не сплачувала, що підтверджується довідкою Фінансового відділу виконавчого комітету Градизької селищної ради від 08.05.2022 року № 01-40/101; довідкою про рух коштів за період з 01.01.2021 року по 14.09.2023 року в розрізі платників; довідкою про кошти за період з 01.01.2023 року по 14.09.2023 року в розрізі платників, а також листом Головного управління ДПС у Полтавській області «Про надання інформації щодо сплати орендної плати за землю» від 17.01.2023 року вих.. № 548/5/16-31-19-02-17 та листом Головного управління ДПС у Полтавській області «Про надання інформації щодо сплати орендної плати за землю» від 19.09.2023 року за вих..№ 15842/5/16-31-24-09-06.

Внаслідок неналежного виконання умов договору в частині сплати орендної плати у позивача утворилася заборгованість за період із січня 2022 року по грудень 2022 року, яка була сплачена позивачем лише протягом 2023 року.

При наявності вищевказаної заборгованості не можна стверджувати, що Орендар добросовісно виконував свої зобов`язання за договором оренди, оскільки відповідно до пункту 4.3. спірного договору оренди землі від 16.03.2010 року, орендна плата вноситься щомісячно не пізніше 20 числа включно. При цьому, пунктом 4.6 Договору визначено, що орендна плата справляється також у випадках, якщо Орендар з поважних причин тимчасово не використовує земельну ділянку за умовами договору.

Недобросовісність дій орендаря, не дозволяє застосовувати до спірних правовідносин положення ст.. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо механізму продовження дії договору та враховувати зазначені у оскаржуваному судовому рішенні висновки Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 549/376/17-ц.

Позиція інших учасників справи

08.08.2024 року від ОСОБА_1 на адресу Полтавського апеляційного суду надійшли пояснення на апеляційну скаргу у якому остання просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення та додаткове рішення районного суду - без змін, оскільки вони є законними та ухваленими відповідно до норм матеріального та процесуального права.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16 березня 2010 року між Глобинською районною державною адміністрацією, яка виступила орендодавцем земельної ділянки та громадянином ОСОБА_2 у м.Глобине було укладено договір оренди землі б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав в оренду земельну ділянку площею 21,65 га., кадастровий номер: :00:005:0001, сількогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Градизької сільської ради.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2. договору його було укладено на 5 років, починаючи з дати його державної реєстрації з послідуючим правом викупу. По закінченню строку договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Право оренди за даним договором оренди землі зареєстровано 02.08.2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом з ДРРП № 93795333 від 07.08.2017 року.

Як вбачається зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 року (справа 917/367/17), суд дійшов висновку, що вищевказаний договір оренди землі б/н від 16.03.2010 року є автоматично пролонгованим.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_1 отримала спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_2 , яка складається з права оренди земельної ділянки розміром 21,6517 га., що розташована на території Градизької сільської ради Глобинського району Полтавської області, яка належала померлому на підставі договору оренди землі б/н від 16.03.2010 року.

21.01.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області із заявою про продовження договору оренди земельної ділянки площею 21,65 га., кадастровий номер: :00:005:0001, що підтверджується копією цього клопотання із відміткою відповідальної особи органу місцевого самоврядування про його отримання.

02.05.2022 року, ОСОБА_1 повторно звернулася до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області із заявою про продовження договору оренди земельної ділянки площею 21,65 га., кадастровий номер: :00:005:0001, що підтверджується копією цього клопотання із відміткою відповідальної особи органу місцевого самоврядування про його отримання.

27.05.2022 Градизькою селищною радою Кременчуцького району Полтавської області прийнято рішення №12 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 про продовження договору оренди землі», відповідно до якого позивачу відмовлено в укладенні договору оренди землі на новий строк, у зв`язку з тим, що відповідно до пункту 27 Перехідних положень ЗК України під час воєнного стану вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди.

01.05.2023 року ОСОБА_1 повторно звернулася до сесії Градизької селищної ради із заявою про поновлення договору оренди, надавши до заяви проект додаткової угоди, що підтверджується копією цього клопотання із відміткою відповідальної особи органу місцевого самоврядування про його отримання.

05.06.2023 року Градизькою селищною радою Кременчуцького району Полтавської області прийнято рішення №33 «Про поновлення гр. ОСОБА_1 договору оренди землі», відповідно до якого позивачу поновлено договір оренди земельної ділянки площею 21,65 га., кадастровий номер: :00:005:0001 терміном на 5 років.

Розпорядженням Градизького селищного голови № 179 від 09.06.2023 року зупинено рішення Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області №33 «Про поновлення гр. ОСОБА_1 договору оренди землі», відповідно до якого позивачу було поновлено договір оренди земельної ділянки площею 21,65 га., кадастровий номер: :00:005:0001 терміном на 5 років. Підставами для зупинення рішення вказано систематичну не сплату орендної плати позивачем, а також те, що позивачу вже відмовлено у поновлені договору оренди рішенням сесії № 12 від 27.05.2022 року (дія воєнного стану) та винесено розгляд заяви позивача на новий розгляд сесії.

Відповідно до рішення №1 Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.06.2023 року (по заяві ОСОБА_1 щодо поновлення договору оренди земельної ділянки площею 21,65 га., кадастровий номер: :00:005:0001 від 16.03.2010 року) вказано, що сесія селищної ради рішення не прийняла.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина першастатті 627 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

За змістом частини першої статті 93 ЗК України, статті 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Отже, зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.

Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами статті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд.

Відповідно до вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі», у редакціїна день укладення договору оренди, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Згідно з частинами першою третьою статті 33 Закону України «Про оренду землі», у редакції яка діяла на час закінчення терміну дії договору оренди, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проєкт додаткової угоди.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами шостою, восьмою, одинадцятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що в разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проєкт додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проєкту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проєкт додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проєкт додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі»). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18, про відсутність вагомих підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду зазначила у пункті 29 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду в пункті 35 постанови від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

Таким чином, базуючись на зазначених вище позиціях Верховного Суду та узагальнюючи їх, можна зробити висновок, що алгоритм вирішення спорів щодо застосування статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, що застосовується до спірних правовідносин) в контексті дій сторін договору виглядає наступним чином:

- якщо орендар у строки встановлені договором або, за відсутності інших строків встановлених договором, у строки встановлені законом не звернувся до орендодавця взагалі або звернувся з їх порушенням та/або не надав проєкт договору, то суди повинні відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним незалежно від подальших дій орендодавця, оскільки саме орендарем в цьому випадку не дотримано вимоги договору та закону;

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проєкт договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, проаналізував його умови, у тому числі перевірив його на відповідність вимогам закону, однак не погодився з запропонованими умовами та заперечив щодо поновлення договору, то в цьому випадку він діє в рамках своїх повноважень, а отже суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним;

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проєкт договору (незалежно від того чи цей проєкт містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі або відмовив з порушенням місячного терміну, однак при цьому протягом одного місяця після закінчення строку договору надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним, оскільки таке право орендодавця прямо передбачено частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі»;

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проєкт договору (незалежно від того чи цей проєкт містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах.

При цьому якщо орендодавець відмовляється укласти чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість якої визначена у частині восьмій статті 33 Закону України «Про оренду землі», то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною такої угоди з викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення.

У випадку якщо орендодавець, заперечуючи проти позову про визнання укладеним договору по частині шостій статті 33 Закону України «Про оренду землі», посилається на неналежне виконання орендарем своїх обов`язків, то саме на нього покладається доведення таких обставин, а вони підлягають встановленню судами, та, за умови їх підтвердження це є підставою для відмови у задоволенні позову.

Зазначене повністю відповідає правовій позиції сформульованій у пункті 42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №903/1030/19, де зазначено, що як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону №161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (див. постанови від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц та № 159/5756/18).

Стосовно твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 систематично, протягом 2022 року не сплачувала орендну плату колегія суддів зазначає, що орендар повністю дотримувалась умов договору та сплачувала всі необхідні платежі, як це передбачено законодавством, про що є відповідні підтверджуючі квитанції та лист Головного управління ДПС у Полтавській області №415/П/16-31-19-02 від 30.08.2023 року.(т.1 а.с.42-52).

Стосовно стягнутого розміру витрат на правничу допомогу адвоката колегія суддів зазначає наступне.

16.08.2023 року між адвокатом Зємцовою А.В. та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання професійної правничої допомоги. Згідно п.4.2 визначено оплату гонорару за надання правової допомоги (а.с.5-6).

На виконання умов вказаного договору надано Акт приймання-передачі наданих послуг від 30 квітня 2024 року з детальним описом наданих послуг з кількістю витрачених годин. Як вбачається з даного Акту, виконавець адвокат Зємцова А.В. надала замовнику ОСОБА_1 юридичні послуги відповідно до договору, вартість яких становить 13500 грн. (а.с.4).

Сплата наданих послуг підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №30/04 від 30.04.2024 року (а.с.3).

Врахувавши вимоги ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин з урахуванням доведеності понесених позивачем витрат на правничу допомогу, а також враховуючи складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13500 грн.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на неспівмірність стягнутих судом витрат на правничу допомогу. Колегія суддів оцінює такі доводи як необґрунтовані, оскільки за своєю правовою природою витрати на правову допомогу ґрунтуються на договірних відносинах, згідно п.4.2 договору визначено оплату гонорару за надання правової допомоги у розмірі 1500 грн. за один час роботи / 1 судодень (а.с.5-6).

Договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що врегульовано нормами матеріального (цивільного) права.

Приписи ст. 632 ЦК України врегульовують поняття ціни в договорі. Така ціна встановлюється за домовленістю сторін.

Суд не може втручатися у фінансові правовідносини адвоката і клієнта, проте суд зобов`язаний оцінити обсяг адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума фактично обґрунтованою.

Згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг від 30 квітня 2024 року вартість послуг за: надання консультації 1500 грн., опрацювання законодавчої бази 3000 грн., підготовка позову 4500 грн., ознайомлення із відзивом на позовну заяву, підготовка та подача відповіді на відзив 3000 грн., участь в судовому засіданні та витрати з прибуття до суду 30.04.2024 1500 грн. Вартість наданих послуг склала 13500 грн. (а.с.4).

Колегія суддів апеляційного суду з урахуванням вищевикладеного погоджується із висновком суду першої інстанції, що до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу підлягає сума 13500 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2024 року та додаткового рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 15 травня 2024 рокуколегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області адвоката Федосєєва Дмитра Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2024 року та додаткове рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 15 травня 2024 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2024 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді Г.Л. Карпушин

В.П. Пікуль