ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9034/24 Справа № 183/193/24 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.,

розглянувши відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2024 року про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 31 травня 2024року, позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1076-9641 від 18 серпня 2022року в розмірі 12 960,00грн та судовий збір в розмірі 2 422,40грн.

09 травня 2024року адвокат Васильченко Г.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила поновити строк на подачу заяви та ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат на підставі поданих доказів, стягнувши з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21 900,00грн.

Підставами поважності пропуску строку на подачу заяви представник вказує, що вищевказане рішення було завантажено до Електронного суду 08 травня 2024року, копію рішення суду від 30 квітня 2024року у паперовому вигляді відповідач та його представник не отримували.

Представник відповідача зазначала, що 09 травня 2024року вона ознайомилась з рішенням суду в Електронному суді, через що п`ятиденний строк для звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення було пропущено з поважних причин.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, виклав вимогу про скасування ухвали та постановлення нового судового рішення про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21 900,00грн.

Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що правові підстави для залишення заяви без розгляду відсутні.

Позивач своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа і смс-повідомлення та отримання документів в електронному суді.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту ухвали, яка оскаржена, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що стороною відповідача не було дотримано умов для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, і на підставі частини восьмої статті 141 ЦПК України, дійшов висновку про залишення без розгляду даної заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Однак, з висновком місцевого суду про залишення заяви без розгляду суд апеляційної інстанції не може погодитись через порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції було постановлено ухвалу про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення на підставі частини восьмої статті 141 ЦПК України. Водночас, положення цієї норми не підлягають застосуванню при залишенні без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Стаття 141 ЦПК України урегульовує розподіл судових витрат між сторонами. При цьому, у частині восьмій статті 141 ЦПК України закріплюється, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З коментованого положення даної статті вбачається, що вказана норма урегульовує залишення без розгляду саме заяви про надання доказів розміру витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги після ухвалення рішення у справі. Однак, вказана стаття не врегульовує залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Натомість, саме положеннями статті 270 ЦПК України врегульовано порядок та підстави ухвалення додаткового рішення.

Так, у частині третій статті 270 ЦПК України закріплено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З огляду на викладене, до вимог ухвалення додаткового рішення висуваються ті самі вимоги, що і до судового рішення.

При цьому, частиною п`ятою статті 270 ЦПК України встановлюється, що додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнято додаткового рішення може бути оскаржено.

За таких умов законом встановлено два можливих наслідки подання заяви про ухвалення додаткового рішення: ухвалення додаткового рішення; постановлення ухвали про відмову в прийнятті додаткового рішення.

09 травня 2024року адвокат Васильченко Г.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила поновити строк на подачу заяви та ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат на підставі поданих доказів, стягнувши з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21 900,00грн.

Тобто, представник ОСОБА_1 адвокат Васильченко Г.І. не пропустила строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, подавши таку заяву до закінчення трирічного строку на виконання рішення.

Таким чином, висновки районного суду щодо пропуску заявником строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення є помилковими, законом не передбачені випадки залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду, окрім подання такої заяви після закінчення строку на виконання рішення (частина друга статті 270 ЦПК України), а тому неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, яка на підставі пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню та направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з частиною шостою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись статями 259,268,374,379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2024 року про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2024року.

Судді: