Провадження № 2/364/433/24
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

25.11.2024, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , № тел.: НОМЕР_2 , засоби електронного зв`язку та інформація про наявність електронного кабінета не зазначена)

до

Міністества оборони України (адреса: проспект Повітрянофлотський, 6, м.Київ-168, 03168, е-пошта: , тел.факс , інформація щодо наявності електронного кабінета не зазначена);

ОСОБА_2 (проживає: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку не зазначені, інформація щодо наявності електронного кабінета відсутня)

про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу,

У С Т А Н О В И Л А :

13.08.2024 позивачка звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. 16.10.2024 суддя ознайомившись з матеріалами цивільної справи направив справу до Володарського районного суду Київської області за територіальною підсудністю.

Безпосередньо до Володарського районного суду Київської області справа надійшла 12.11.2024.

Ознайомившись з позовом та матеріалами справи, суддя встановила, що така позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

За вимогами частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Позивачка не в повній мірі дотрималася положень п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у якому зазначено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Слід зазначити, що за умовами статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вказуючи на належність засвідчення копій слід зазначити, що лише у разі якщо оригінал документу перебуває у особи яка звертається до суду вона має право засвідчити таку копію, в інших випадках особа повинна вказати у кого саме перебуває оригінал документа.

Окрім зазначеного, слід вказати позивачці, що окремі копії документів які долучено до позовної заяви неналежної якості, нечитабельні, що позбавляє суд можливості дослідити, оцінити обґрунтування вимог позивачки та вказані докази. В той час як копії поданих документів повинні бути належної якості, що давало можливість прочитати весь текст документа, а також всі реквізити мають бути чіткими та зрозумілими, поля документа не повинні бути порушені.

Окрім наведеного, вважаю необхідним вказати, що позивачка наразі не визначилася з колом відповідачів, до яких вона заявляє свої позовні вимоги. Так зі змісту позову вбачається, що наявні інші заінтересовані особи у вирішенні даного спору. З урахуванням вказаного, визначення позивачкою у позові складу сторін не відповідає реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах, що порушує мету звернення позивачки до суду, яка має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів), та яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

При цьому вважаю необхідним зазначити, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Однак за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Враховуючи викладене, суддя дійшла висновку, що наявні перешкоди для прийняття заяви до свого провадження.

Згідно правил ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 даної статті в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачка, усуваючи недоліки, повинна:

- привести у відповідність до вимог ст. 175 ЦПК України позовну заяву;

- долучити до матеріалів справи письмові докази належної якості (читабельні) та зазначити у кого саме перебувають оригінали наданих копій;

- визначитися з колом заінтересованих осіб.

Слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

При цьому враховую позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, пункту 55 справи "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuzv. Poland" N 28249/95).

З огляду на встановлені обставини та наведені вимоги закону, подану позовну заяву слід залишати без руху та надати позивачці строк для усунення виявлених недоліків. Роз`яснити положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, за якими в разі, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до

Міністества оборони України;

ОСОБА_2

про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу, - залишити без руху.

Повідомити позивачку про необхідність виправити зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Роз`яснити позивачці, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачці зі всіма доданими документами.

Копію ухвали направити позивачці не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Г. Л. Моргун