Справа №: 148/659/24
Провадження № 2/148/354/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дамчук О.О.,

за участю секретаря Носулько К.П.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку з повідомленням сторін в м. Тульчин цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ»" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 10.01.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено договір про споживчий кредит № 5243811. Згідно з умовами якого відповідач отримав 15000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток № 1 до договору № 5243811 від 10.01.2023) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 25.01.2023. ТОВ «МІЛОАН» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач у свою чергу умов вказаного кредитного договору не виконав. У подальшому, 26.07.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ»" укладено договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ, згідно з умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ»" право грошової вимоги за зазначеним кредитним договором. 06.12.2023 на адресу відповідача позивачем було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка у визначені строки добровільно відповідачем сплачена не була. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на день звернення до суду, відповідач має заборгованість у сумі 57868,60 грн, з яких 14166,00 грн сума кредиту; 42625,60 грн сума відсотків за користування кредитом; 1050,00 грн заборгованість за комісією, передбаченою п.1.5.1 Договору про споживчий кредит № 5243811, судові витрати в розмірі 3028,00 грн судового збору.

Представниця позивача ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ»" ОСОБА_2 (а.с.63), наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві, просить розглянути справу у відсутності представника, а також не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання (а.с.62).

Відповідач у судове засідання не прибув будучи належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с.60-61). Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у його відсутності на адресу суду від останнього не надходили.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Зі згоди представниці позивача у відповідності до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174 та 191 ЦПК України та не подав до суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування, а тому за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачем заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Із матеріалів справи вбачається, що при укладанні Договору сторони керувались статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" де зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11Закону України"Про електронну комерцію").

Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію"визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

З урахуванням викладеного вбачається, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК).

У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч.2 ст.1056-1ЦК).

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Статтею 599 ЦК передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином або частково чи у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 10 січня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МІЛОАН» укладено електронний договір № 5243811 про надання споживчого кредиту (а.с.15-20).

Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) становить 15000,00 грн. (п.1.2. Кредитного договору); строк кредиту 105 днів (п.1.3. Кредитного договору). Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25.01.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду закінчується 25.04.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Комісія за надання кредиту 1050,00 грн, яка нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.1.5.1. Кредитного договору). Проценти за користування кредитом нараховуються в межах строку пільгового періоду за ставкою 1,05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2. Кредитного договору); у межах поточного періоду користування 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.5.3 Кредитного договору).

Пунктом 2.2.1. зазначеного кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1 .6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору.

Відповідно до п. 2.2.2. нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування.

Також пунктом 2.3 передбачена пролонгація строку кредитування, яка може бути на пільгових умовах (за особистим зверненням позичальника) або на стандартних умовах у разі невиконання вчасно зобов`язання та така пролонгація не може перевищувати 60 днів.

Пунктом 2.4.1. кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.

За умовами п.2.4.2. вбачається, що у випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту. Сплата заборгованості після спливу строку кредитування є підставою виникнення у позичальника додаткових обов`язків щодо сплати пені та/або процентів, згідно розділу 4 Договору.

Із змісту викладених вище пунктів договору вбачається, що в разі непогашення заборгованості у визначені у договорі строки, якщо за особистим зверненням позичальника не відбулась пролонгація на пільгових умовах, відбувається пролонгація на стандартних умовах, яка діє не більше ніж 90 днів, після чого платежі вважаються простроченими та на них кредитодавець має право (не є обов`язковою умовою) нараховується базова процентна ставка але на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, як за порушення виконання грошового зобов`язання.

Як вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.26-27) з 10.01.2023 по 25.01.2023 діяв пільговий період, який завершився 25.01.2023 (п. 1.5.2 та п.1.3.1 договору); після чого з 26.01.2023 почався поточний період та почала дію стандартна процентна ставка (п. 1.3.2 та п. 1.5.3 договору); у період з 06.03.2023 до 21.03.2023 позичальником було здійснено одну пролонгацію строку, яка відбулась на пільгових умовах відповідно до п. 2.3.1, після чого відновилось нарахування відсотків за стандартною процентною ставкою, що не перевищило у сукупності 90 календарних днів. Після чого ніяких штрафних санкцій кредитодавцем відносно позичальника не нараховувалось.

Також п. 6 Кредитного договору було передбачено, що цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4) та цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п.6.5).

Окрім того п. 7.1 кредитного договору передбачено, що цей договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 - графік платежів та №2 - паспорт споживчого кредиту), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 Договору.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (по тексту ЦК).

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Як вбачається із довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 було 10.01.2023 на мобільний телефон відправлено одноразовий ідентифікатор задля акцептування договору № 5243811 від 10.01.2023 (а.с.24), та вказаний договір підписаний даним одноразовим ідентифікатором (а.с.15). Також в матеріалах справи наявне платіжне доручення 91035764 на переказ коштів у сумі 15000,00 грн на рахунок ОСОБА_1 (а.с.23), що свідчить про укладення зазначеного договору та виконання його умов позивачем, що не заперечується відповідачем.

Відтак, ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 15000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача.

Станом на 25.01.2023 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів у строки передбачені п. 1.3.2 не виконав у зв`язку з чим почала діяти передбачена договором стандартна ставка нарахування відсотків передбачена п.1.5.3 договору № 5243811 про споживчий кредит та нарахування відсотків за базовою процентною ставкою у розмірі 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожний день користування; 06.03.2023 відповідач пролонгував строк дії кредитного договору на пільгових умовах на 15 діб, та у період з 07.03.2023 до 21.03.2023 діяла процентна ставка передбачена п. 1.5.2 договору у розмірі 1,05 відсотки. Однак у подальшому в зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань з 22.03.2023 продовжила діяти передбачена договором стандартна ставка нарахування відсотків передбачена п.1.5.3 договору № 5243811 про споживчий кредит та нарахування відсотків за базовою процентною ставкою у розмірі 3,00 відсотків за кожний день від фактичного залишку кредиту та нарахування відсотків за даною ставкою не перевищило у сукупності 90 днів нарахування передбачених п. 1.3.2 зазначеного договору, що підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення (а.с.26-27), карткою обліку виконання договору (а.с.25) та умовами вказаного договору.

Таким чином відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.

26.07.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ»" укладено договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ, згідно з умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ»" право грошової вимоги за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників (а.с.28-35).

Відповідно до витягу з реєстру боржників кредитний договір відповідача ОСОБА_1 № 5243811 значиться під порядковим номером 2586 у реєстрі боржників. Загальна сума заборгованості 27868,6 грн, яка складається із залишку по тілу кредиту в розмірі 14166,00 грн, залишку по відсотках у сумі 42652,6 грн та залишку по комісії в розмірі 1050 грн (а.с.33).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК).

Отже позивач правомірно набув право грошової вимоги ТОВ «МІЛОАН» до відповідача за договором № 5243811 про надання споживчого кредиту від 10.01.2023, що підтверджується договором про відступлення прав вимоги № 101-МЛ, згідно якого права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі вказаній у п.7.1 вказаного договору (п.6.2.3); копією платіжної інструкції № 72130 від 26.07.2023 про сплату ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ»" на рахунок ТОВ «МІЛОАН» відповідного суми передбаченої п. 7.1 договору відступлення права вимоги (а.с.35); актом приймання-передачі реєстру боржників (а.с.34) та витягом з даного реєстру (а.с.33).

У ході судового розгляду доказів своєчасного виконання зобов`язання з повернення кредиту судом не здобуто.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до положень ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Із встановлених судом обставин убачається, що не виконання відповідачем належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між ним та ТОВ «МІЛОАН» в обумовлені договором строки, призвело до порушення прав позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Окрім того, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 3028,00 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується копією платіжної інструкції № 75308 від 20.02.2024 (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ»" ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ»" (код ЄДРПОУ-35234236, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 3-й поверх, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», МФО 380805), заборгованість за Договором про споживчий кредит № 5243811 від 10.01.2023 року в розмірі 57868,60 (П`ятдесят сім тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн 60 коп., а також відшкодування судових витрат у розмірі 3028,00 (Три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області, протягом тридцяти днів, починаючи з дня проголошення, чи отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О.Дамчук