Провадження № 2/202/353/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

09 квітня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Кіблицької Д.А.,

за участю секретаря судового засідання Савич В.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Новокраматорський машинобудівний завод" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням на виробництві, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Новокраматорський машинобудівний завод" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 851917 від 12.01.2021 року позивачу була надана ІІІ група інвалідності безстроково по причині професійного захворювання. Згідно з Довідкою про визначення ступеня втрати професійної працездатності Серії ААА № 092114 від 12.01.2021 р. позивачу було визначено ступень втрати професійної працездатності в розмірі 40%. Відповідно до протоколу № 1 від 17.12.2020 року засідання комісії з розслідування причин виникнення професійного захворювання у позивача було складений відповідний акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4. Відповідно до Протоколу № 2 від 23.12.2020 року засідання комісії з розслідування причин виникнення професійного захворювання у позивача після вивчення всіх матеріалів розслідування скласти Акт за формою П-4 та підписати його всіма членами комісії. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23.12.2020 року, затвердженого т.в.о. Начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області від 24.12.2020 року., позивач працюючи у чавуноливарному цеху ПрАТ "Новокраматорський машинобудівний завод" отримав професійне захворювання, а саме Хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст., гр. В,ф. затихаючого загострення, прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН ІІ ст. (два) - захворювання професійне, встановлене вперше Державною установою "Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України". Крім того даним Актом було встановлено, що у зв`язку з неефективністю роботи системи вентиляції та недосконалістю технологічного процесу (зокрема під час роботи по випуску рідкого металу з ваганки), позивач виконував роботи в умовах впливу на організм газів та пилу фіброгенної дії, концентрація яких перевищувала граничнодопустимі. Тобто, професійні захворювання, які позивач отримав під час роботи на підприємстві відповідача стали причиною не належної організації робочого процесу та умов праці. Після виявлення професійного захворювання у позивача та встановлення інвалідності змінився його звичний життєвий уклад. Позивач фактично частково втратив працездатність. Тепер він обмежений у виборі міста роботи, існуючі захворювання постійно нагадують про себе, що призводить до додаткових страждань. Періодично позивач вимушений проходити амбулаторне лікування у лікарняних закладах. Наявне захворювання робить неможливим витримування тривалих фізичних навантажень, що звужує можливість жити звичним життям, як раніше. Такий стан здоров`я унеможливлює ведення нормального способу життя для позивача, порушилась душевна рівновага, зв`язки із оточуючими, стало неможливим продовжувати активний спосіб життя, хвороба позбавила його можливостей реалізації своїх звичок та бажань, порушились нормальні зв`язки з рідними та близькими. На фоні воєнного стану всі ці обмеження призводять до додаткових моральних страждань.

У зв`язку із наведеним позивач вважає обгрунтованим стягнення з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 40000,00 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2023 прийнята позовна заява до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але представником позивача надано до суду клопотання про проведення судового слухання без участі позивача та його представника, вимоги викладені у позовній заяві підтримав у повному обсязі та проси їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, також раніше наданий відзив на позовну заяву, а потім письмові пояснення, в яких зазначено, що в позовній заяві позивач зазначає, «що діями ПрАТ «НКМЗ», який не забезпечив безпечні умови праці, йому заподіяно моральну шкоду», але така думка є помилковою і спростовується тим, що у ч. 6ст. 153 КЗпП України передбачено, що у разі неможливості повного усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я умов праці власник або уповноважений ним орган зобов`язаний повідомити про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, який може дати тимчасову згоду на роботу в таких умовах. Отже, діюче законодавство допускає використання небезпечних і шкідливих для здоров`я умов праці у разі неможливості повного усунення за умови одержання відповідного дозволу. Дотримуючись вищенаведених норм закону, відповідач одержав від Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та дозвіл на продовження виконання робіт підвищеної небезпеки. З вищенаведеного вбачається, що відповідач не вчиняв протиправних дій по відношенню до позивача, а навпаки забезпечив йому пільги та компенсації, гарантовані законом. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судом встановлено, що відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 851917 від 12.01.2021 року позивачу була надана ІІІ група інвалідності безстроково по причині професійного захворювання. Згідно з Довідкою про визначення ступеня втрати професійної працездатності Серії ААА № 092114 від 12.01.2021 р. позивачу було визначено ступень втрати професійної працездатності в розмірі 40%. Відповідно до протоколу № 1 від 17.12.2020 року засідання комісії з розслідування причин виникнення професійного захворювання у позивача було складений відповідний акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4. Відповідно до Протоколу № 2 від 23.12.2020 року засідання комісії з розслідування причин виникнення професійного захворювання у позивача після вивчення всіх матеріалів розслідування скласти Акт за формою П-4 та підписати його всіма членами комісії. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23.12.2020 року, затвердженого т.в.о. Начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області від 24.12.2020 року., позивач працюючи у чавуноливарному цеху ПрАТ "Новокраматорський машинобудівний завод" отримав професійне захворювання, а саме Хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст., гр. В,ф. затихаючого загострення, прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН ІІ ст. (два) - захворювання професійне, встановлене вперше Державною установою "Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України".

Як видно з наданих представником ПрАТ «НКМЗ» документів, Приватному акціонерному товариству «Новокраматорський машинобудівний завод» неодноразово надавався дозвіл на початок, продовження та виконання роботи підвищеної небезпеки, останній дозвіл діє з 30.09.2017 року до 30.09.2022 року.

На підставі ст. 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків відшкодовується у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тобто передбачає відшкодування моральної шкоди, яка спричинена з вини роботодавця.

При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди. Тобто, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини підприємства (власника або уповноваженого ним органу) за наявності юридичних фактів, що у сукупності є підставою для покладення на власника обов`язку відшкодувати таку шкоду.

Таким чином, із змісту цієї статті вбачається, що до юридичного складу, що є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника, втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Також, суд критично ставиться до доводі представника відповідача про відсутність у позивача права на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з тим, що позивач був обізнаний про шкідливий характер праці.

Окрім цього, відповідач неухильно забезпечував надання позивачу пільг та компенсації за важкі та шкідливі умови праці. Положеннями Колективних договорів передбачене наступне (мовою оригіналу):

1) п. 4.7.11. Установить за счет средств фонда оплаты труда в соответствии с действующими на предприятии положениями доплаты за работу в неблагоприятных условиях труда на основании результатов аттестации условий труда на каждом рабочем месте и в соответствии с «Перечнем профессий и должностей с вредными и тяжелыми условиями труда, занятость работников на работах в которых дает право на ежегодный дополнительный отпуск и доплаты за неблагоприятные условия труда по производствам, цехам, отделам ПАО «НКМЗ;

2) п. 4.13. Работникам, занятым в цехах (СП 1, ФЛЦ 1, ФЛЦ 2, ЭСПЦ,КПЦ 1, КПЦ 2, КПЦ 3, чугунолитейном, копровом) на работах с тяжелыми и вредными условиями труда, оплата труда в которых производится на условиях, установленных для работников предприятий черной металлургии, производить выплату единовременного вознаграждения за выслугу лет в зависимости от стажа непрерывной работы во вредных условиях. Выплату данного вознаграждения производить в размерах, предусмотренных действующим положением о порядке выплаты единовременного вознаграждения за выслугу лет за счет и в пределах средств, направленных на оплату труда;

3) п. 4.22. Предоставлять работникам общества, занятым на работах, связанных с негативным влиянием на здоровье вредных производственных факторов, ежегодный дополнительный отпуск за работу с вредными и тяжелыми условиями труда в соответствии с Перечнем производств, цехов, профессий рабочих и должностей ПАО «НКМЗ» с вредными и тяжелыми условиями труда, занятость на работах в которых дает право на ежегодный дополнительный отпуск за работу с вредными и тяжелыми условиями труда;

4) п. 6.1.4. Бесплатно производить выдачу работникам молока или других равноценных продуктов согласно Перечня химических веществ, при работе с которыми в профилактических целях рекомендуется употребление молока или других равноценных пищевых продуктов, утвержденного приказом Министерством здравоохранения № 4430/87 от 04.11.1987 г. Молоко выдавать по 0,5 литра за смену независимо от ее продолжительности в дни фактической занятости работника на работах связанных с производством или применением химических веществ, предусмотренных в Перечне.

Відповідач з власної ініціативи забезпечував безкоштовним харчування позивача на протязі його роботи. З вищенаведеного вбачається, що відповідач не вчиняв протиправних дій по відношенню до позивача, а навпаки забезпечив йому пільги та компенсації гарантовані законом.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю позовних вимог, оскільки позивачем не додано до позову жодного епікризу з медичного закладу про проходження періодичного лікування, як стаціонарного так і амбулаторного, не надано жодного доказу на підтвердження душевного хвилювання, нервових зривів тощо.

Керуючись ст.ст.10,12,13, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Кіблицька