Справа № 279/439/21
Провадження № 2/279/9/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Подвисоцькою Т.В., Хомутовською М.А., за участі позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 адвоката Пашинської А.П., відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , представника ОСОБА_2 адвоката Полонської Л.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/439/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю квартири АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 15.11.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем. В період перебування у шлюбі, 10.10.2016 року, ними за спільні кошти було придбано квартиру, яка розташована по АДРЕСА_2 , право власності на яку було зареєстровано в установленому законом порядку за відповідачем. В даний час стала необхідність у поділі майна подружжя, яке є їх спільною сумісною власноістю. Просила поділити спільне майно подружжя та визнати за кожним з них право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати зі сплати судового збору.

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності та просив визнати за ним право особистої приватної власності на квартиру, яка розташована по АДРЕСА_2 , оскільки вказана квартира була придбана хоч і в період перебування його у шлюбі з ОСОБА_5 . Однак квартира була придбана за його власні особисті кошти, які він отримав в борг у ОСОБА_6 09.10.2016 року, в розмірі 12000 доларів США, а 10.10.2016 року він здійснив придбання вказаної квартири. Крім того, у вказанй квартирі вони з сім`єю проживати не планували, її придбання було обумовлено виключно веденням ним підприємницької діяльності. Квартира була в подальшому переобладнана під нежитлове приміщення (офіс-магазин) з облашуванням окремого виходу. В період придбання ним автомобіля вони з дружиною разом не проживали, шлюбні відносини не підтримувати та спільного господарства не вели. До того ж ОСОБА_1 не працювала, підприємницьку діяльність з ним не здійснювала, а тому вважає, що придбана ним квартира є його соосбистою власністю, придбана за його сообисті кошти. А тому просив визнати квартиру АДРЕСА_1 його особистою приватною власністю.

ОСОБА_1 надано відзив на зустрічний позов, в якому вона просить в його задоволенні відмовити, оскільки спірна квартира була придбана в період шлюбу, за їх спільні кошти. Крім того, вартість квартири на дату її придбання становила 4697 доларів США, стосовно позики її чоловік її не повідомляв, на які цілі він позичив та витратив кошти їй також не повідомляв. Вказала, що на придбання квартири вони позичали у знайомик кошти в розмірі 1500 доларів США, які ними були повернуті через рік. Автомобіль ним відчужено на підставі договору купівілі-продажу від 02.02.2021 року. Крім того, зазначила, що ОСОБА_6 є рідною сестрою її чоловіка, жодних вимог про повернення боргу вона не пред`являла, а після того як вона звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя, ОСОБА_6 пред`явила позов до її чоловіка про стягнення боргу за договором позики. Вважає, що складення розписки її чоловіком щодо богового зобов`язання перед ОСОБА_6 спрямовано на введення суд в оману.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 вимоги первісного позову підтримали з вищезазначених підстав та просили їх задовольнити. Зустрічний позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити за необґрунтованістю.

ОСОБА_1 , яка була також допитана в якості свідка в судовому засіданні надала наступні пояснення.

В 2016 році з колишнім чоловіком вони купили квартиру. Квартиру купили за власні кошти, так як одружились ми в 2003 році, в шлюбі проживали 13 років. З часу одруження вони весь час працювали, і він, і вона ніколи ніхто не сидів вдома. В свою чергу, у неї крім праці був підробіток, займалася відео-зйомками, монтажем, батьки весь час допомагали, харчами, одягом. Тобто, вони могли складати свої кошти весь час. Поступово, маленькими сумами, але весь могли складати гроші на якусь покупку. В 2013 році її мама знайшла квартиру і у них були накопичені кошти, і вонин вирішили купити квартиру. Коли купили квартиру, спочатку думали її під житлове приміщення, бо ж дитина маленька була на той час, думали може дитині залишиться квартира. Потім в 2019 році вона пішла з роботи, чоловік весь час пропонував працювати разом з ним, він займається підприємницькою діяльністю, тримає свій магазин. Весь час говорив, щоб працювала разом з ним. В 2019 році вона звільнилася з роботи, в травні місяці, не пішла далі проходити конкурс, було скорочення і можна було далі піти працювати по конкурсу, але вона вирішила, що далі буде з чоловіком і так як вже була без роботи, в 2020 році вирішили цю квартиру робити під магазин, щоб вона також там працювала разом з ним, але так сталося, що наприкінці 2020 року колишній чоловік знайшов собі іншу жінку і вирішив, що вона вже не при стосунках і не потрібна йому.

Пояснила, що допомагали її батьки, у батьків є город, на продукти не витрачали, також мама весь час допомагала як дочці, вона могла купити їй одяг, дитині могла купити одяг, вони проживали в квартирі її батьків, які дозволили нам проживати там. На той час там була прописана її бабуся, яка була учасником війни і мала пільги, тобто ми навіть за комунальні послуги платили 50 відсотків до 2011 року. Вони не знімали житло, був свій дах над головою, було своє харчування, яким допомагали, одягом, тобто ті гроші, які вони заробляли, могли відкласти, тому що не витрачали багато, не їздили відпочивати, знали, що заощаджуємо гроші на якусь хорошу покупку. Вона не ходила і не витрачали кошти ні по салонам, не було якихось великих поїздок, нічого, просто збирали кошти. На покупку квартири назбирали три з половиною тисячі доларів, дві тисячі дала її мама і півтори тисячі чоловік позичив, але протягом року він всі віддав.

Чоловік відкривав бізнес, сестра чоловіка ОСОБА_6 допомогла йому відкрити магазин за її кошти, коли він починав і вона завозила перший товар, все за її кошти. Чи залучались кошти Капітули на придбання квартири їй не відомо. Про боргову розписку їй також не було нічого відомо, про неї стало відомо тільки тоді, коли вона подала на поділ майна.

Разом з колишнім чоловіком були у нотаріуса, яка їм пояснила, що це майно ділиться, що вони разом в шлюбі його купують, і після розлучення, там це роз`яснювалось, це майно ділиться на обох. Зі сторони чоловіка заперечень не було, ніяких пропозицій щодо шлюбного договору нен надходило.

Весь час, допомагали її батьки, тато зі свого боку постійно приходив до магазину, коли потрібна була фізична допомога (зробити прилавки, провести світло, і все таке інше). Мама, коли він тільки відкрив свій магазин, кожну неділю допомагала, коли було надходження товару, давала йому можливість відпочивати у вихідні дні, виходячи замість нього на роботу. Поки він відкрив свій бізнес, у нього великих доходів не було, працювала і вона на роботі, жили на одну її зарплату. Допомагали всі, особливо її батьки.

В 2020 році почали переобладнувати, коли вирішили, що там будуть робити магазин і вона там буде продавцем, був навіть такий варіант, що буде два магазини.

В період від дати придбання житла ремонт в цій квартирі не робили, тому що вона була прописана в квартирі разом з дитиною, якось виписуватись їй не треба було, а ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що в нього були проблеми з військоматом, йому не можна було перепрописуватись, він досі прописаний у своєї тещі і звідти не виписувався.

Додаткових коштів у ОСОБА_2 в день підписання договору чи до дня підписання договору купівлі-продажу, крім тих, що вони зібрали (дала мама, півтори тисячі, які він позичив) це близько семи тисяч доларів, більше нічого не бачила у чоловіка. У кого він позичив кошти не знає, знає що вони їх повертали, тому що їх протягом року треба було повернути, так як вони разом і збирали, разом їх і віддавали, ці гроші приносились додому, вона бачила цю суму і він казав, що він їх повертав. 2 тисячі доларів дала її мама, підтвердити вказану обставину не може: боргової розписки ніякої мама від них не брала, вона дала так як своїй дитині, договір дарування коштів не укладався. Підтверджень (депозитного рахунку) того, що 3 з половиною тисячі доларів були їхні з чоловіком заощадженння не має, це все вони збирали вдома, не довіряли банкам. Це не була щомісячно якась сума, це могло бути періодично, вона отримувала гроші за монтаж та зйомку, і могла міняти їх на долари, коли скільки могли, тоді стільки і купували.

Будь-яких обставин про те, що її батько їздив до Капітули для отримання грошей не знає, знає, що один раз батько разом з ОСОБА_7 їздив до Капітули, він попросив поїхати батька разом з ним. Точно не пам`ятає коли це було, приблизно може десь 2016 рік чи 2017, в гостях у них був. Їдили на їхній машині марки Chery, батько з ОСОБА_8 .

Також зазначила що мають квартиру у власності, яку подарували на весілля. Квартира в якій вони проживали, вона оформлена на батьків, щоб їм було де жити.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити.

ОСОБА_2 був також допитаний в судовому засіданні в якості свідка та надав наступні показання.

З приводу квартири. Йому на квартиру гроші дала його рідна сестра. В 2014 році вирішив займатися таким самим бізнесом, як і вона, гроші на покупку товару давала ОСОБА_9 і склалась така ситуація, що йому треба було своє приміщення, тому що був на оренді. І ОСОБА_10 мама знайшла приміщення на вокзалі, поїхали, подивились, подзвонили до сестри, він попросив в неї гроші, вона спочатку не хотіла давати, потім він її вмовив, залишив задаток 100 доларів продавцю ну і на вихідні разом з тестем, Іриним татом, поїхали в м Старожинець Чернівецької області і взяли ці кошти, про що він написав розписку своїй сестрі. І в неділю вони приїхали в 2016 році і в понеділок пішли до нотаріуса переоформлювати квартиру.

На момент придбання квартири спільних сімейних коштів, заощаджень, що давало можливість придбати квартиру не було. В придбання квартири були закладені кошти його сестри, купили квартиру за 12 000 доларів.

Обрання місця квартири не випадкове, там був великий потік людей, там всі перші поверхи викуплено і зроблені магазини, залишалась тільки ця одна квартира, так як їм пощастило і вони знайшли її перші за таку суму, то вийшло її купити для магазину, а не для життя. Це перший поверх і вихід на тратуар. В подальшому вчиняв дії по виведенню її в комерційне приміщення на відсотків 70 вона вже була виведена з житлового фонду, і так як вже був накладений арешт, то цей процес зупинився. Капітула ОСОБА_9 подала на стягнення боргу, квартира в арешті.

Дружина про поїздку за коштами була вона обізнана, знала що вони їдуть отримувати в борг кошти разом з її батьком, її мама сказала тестю їхати, щось типу охорони, щоб не сам їхав, на вихідні з`їздили і взяли гроші.

За станом здоров`я теща мала потребу витрачати власні кошти на власні потреби кошти, їй робили операцію в Житомирі, в онко.

На момент придбання квартири не могли відкладати кошти як молода сім`я, коштів не було, на товар йому сестра допомогла, заплатила без процентів. Дружина працювала давно, вона підробляла в 2005 році, якщо щось відкладалось, то куплялось щось додому, їздили відпочивати десь раз чи два рази в рік. І до сестри моєї їздили на гірськолижні курорти: на море ні, закордон тільки останній раз в 2018 році.

Щодо додаткових джерел доходів - у дружинибрат двоюрідний займається зйомкою весіль і в неї був цей дохід 2005-2006 роки, роки 2-2.5, так не було таких коштів, щоб їх відкладати. Я працював з 2003 року, півроку на ХІМАШі, півроку на залізниці, потім пішов в міліцію працювати. Працювали, але не було таких коштів, щоб купити нерухомість.

При укладанні договору купівлі-продажу, чи роз`яснював нотаріус про вимоги законодавства про спільну сумісну власність подружжя на дану квартиру не пам`ятає. Присутня ОСОБА_1 при підписанні договору купівлі-продажу у нотаріуса була. Ніхто не знав, що ми розлучимось, не було умов, щоб складати шлюбний договір, не було зберігань, щоб зробити цей договір. Підписуючи договір у нотаріуса думали, що це буде спільне. Квартиру готував до торгівлі.

Кошти брав у сестри два рази, перший раз сестра давала кошти на закупівлю товару, точніше вона закупляла і розраховувалась з постачальниками вона, в руки ті кошти не брав, до нього в магазин приїхала машина і розгрузила товар, по накладним. А другий раз позичав гроші з татом ОСОБА_10 . Там виходить яка ситуація була, мама ОСОБА_11 просила ще ОСОБА_12 , щоб вона позичила трішки більше грошей на ремонт цієї квартири, на що ОСОБА_12 сказала, що вона не дасть.

На даний час в ній проживає в цій квартирі, вона зараз в такому середньому статусі, бо документація ще не підписана всіма службами, проживає в ній, оскільки більше немає де, якийсь період проживав на зйомній квартирі, але це дуже дорого, тому переїхав туди, зробив там хоч щось, щоб проживати тимчасово, зараз проживаю там. Позичив гроші на купівлю квартиру, на ремонт грошей не було, і додатково купив квартиру, в якій жив квартирант, який платив кошти, яких вистачало тільки на сплату комунальних послуг, він жив якийсь період до 2018-2020 року, до часу, коли почались робитись документи на квартиру, він з`їхав і тоді почав робити ремонт, вибивати стіни, ламати підлогу. Не було коштів, щоб вивести квартиру з житлового фонду в нежитловий потрібні дуже великі кошти.

За 4 роки Капітула ні разу не зверталася з вимогою про повернення коштів вона знає його ситуацію, вона дала гроші зі словами «коли зможеш, тоді і повернеш». Боргова розписка написана в той день, коли брались кошти. Це його рідна сестра, сказала, що коли він зможе, тоді і віддасть. Чоловік ОСОБА_12 позичає гроші підприємцям, тобто в них такий невеликий вид діяльності, вони знають як писати розписку, вони йому диктували. Як йому сказали, так і написав. Перша вимога з`явилась тільки в 2021 році, коли ОСОБА_10 подала на поділ майна, наклала арешт.

Кошти ОСОБА_1 в придбання цієї квартири, в допомогу в бізнесіне вкладались. Спільних сімейних заощаджень на квартиру не було. На щось інше так, але вони їх витрачали, їздили в тей самий « ОСОБА_13 », на відпочинок, а так щоб лежали великі кошти, щоб придбати квартиру, то в таких коштів не було, тому що на державній службі їх не заробиш. Операція тещі була в 2017 чи 2018 році. В вихідні теща виходила замість йнього на роботу, давала вихідні, жодної матеріальної допомоги на квартиру не надавала. Іншими продуктами, речами допомагали.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що є мамою ОСОБА_10 і теща ОСОБА_7 , діти проживали біля неї, тому знає приблизно яка обстановка була в сім`ї, як вони жили, чим жили, до чого йшли, які в них були бажання, як вони досягали всього і може дати відповідь на будь-яке запитання, так як бачила їх і вранці, і ввечері, і протягом дня. Сім`я була молода, вони зійшлися в 20 років, тому звісно в них не було знань, досвіду як жити, потроху ставали на ноги, ОСОБА_10 працювала весь цей час, ОСОБА_7 теж намагався працювати весь цей час, ну принаймні неробою не сидів, якщо не виходило десь працювати, то він змінював роботу, сім`я намагалась стати на ноги, а вони старались їм допомогти. Допомагали як могли, і матеріально, і фізично, і з дитиною, коли вона народилася. Вже десь в 2011 році у ОСОБА_7 було велике бажання займатися бізнесом, з роботами в нього не складалось, вся сім`я працювала на відкриття бізнесу, всі гроші вкладалися у відкриття бізнесу. Після цього, коли все склалось, коли бізнес відкрили, вирішили, що потрібно збирати на щось більше, потрібно було мати якийсь хороший автомобіль, тому що він цим захоплювався. Потрібно було мати хорошу квартиру, починали з найменшого. Вже до 2016 року ОСОБА_7 вже торгував, і вже в 2017 році в нього дохід склав 1 977 000 грн оберту, тобто це непоганий прибуток для року. ОСОБА_15 також працювала провідним спеціалістом, мала також зарплату, вони допомагали також, оскільки в неї чоловік працював і отримував пенсію, вона також ще працювала і отримувала пенсію, віддавали якісь кошти їм, щоб вони мали змогу більше відкласти, і в 2016 році купили квартиру, бізнес на той момент вже був відкритий.

Квартиру вона знайшла цю, справа в тому, що ОСОБА_7 коли починав бізнес, сестра йому трохи допомагала, але з нею, напевно, він був пов`язаний найбільше при відкритті бізнесу та при веденні бізнесу. Кошти на цю квартиру в них були повністю, тому що квартира не була дорогою, вона було відносно нормальною, в ній можна було жити, якщо зробити косметичний ремонт, гроші в них на той момент були. В бізнес ОСОБА_7 вкладалися всі і вони, тому що коли він починав, сестра йому купила зробила першу закупку, все інше допомагали вони, вона платила десь перші півроку за оренду магазину, поки він почав отримувати прибуток, а на покупку квартири, і не тільки на покупку квартири, в неї одна дитина і вона всі гроші віддала дочці, бо їй більше не було для кого збирати, а коли вирішили купувати квартиру, то в неї було близько 2-х тисяч доларів і вона їх віддала.

Дуже хотілось, щоб сім`я чогось добилася, тому допомагали абсолютно всім, і продуктами харчування, у них свій город, вона тоді його ще повністю засаджували, бо не хворіла. І фінансово теж постійно допомагала, і за оренду платила, і так постійно гроші давала. Щотижня ходила до магазину, приймала товар, розкладала товар, бо ОСОБА_7 тоді ще займався перевозками, тобто вони приймали в бізнесі участь, бо хотіли допомогти, хоча вона нічого ніколи не вимагала взамін. Їй просто хотілось, щоб сім`я стала на ноги.

З Капітулою ОСОБА_16 знайома, це його сестра ОСОБА_7 . Про якісь позики на бізнес відомо, решту позик невідомо.

Донька ОСОБА_10 працювала постійно, навіть коли працювала в Теплозабезпеченні займалась відео-зйомками, займалася відео-монтажем. Квартира, в якій вони жили це наша квартира, в неї вони не вкладалися. ОСОБА_10 приходила допомагала ОСОБА_7 , вона не торгувала в магазині, тому що працювала на державній службі, приходила прибирала, розкладала, приносила їжу після роботи. Вона свідок допомагала, жаліла, давала йому вихідний у неділю, а працювати треба було, тому що бізнес ставав на ноги, замовлення були і їх потрібно було віддавати.

Антону дуже не подобалась робота ОСОБА_10 , можливо йому навіть хотілось її принизити, «присадити». Коли ОСОБА_15 звільнилась з роботи, вона була проти, і вже коли вона звільнилась і стояла на біржі десь півроку, то вона свідок почала казати, що в них стоїть квартира, в яку вони не переселились, то з неї можна щось зробити, нехай ОСОБА_10 працює і не сидить вдома. Десь наприкінці 2019 року, в 2020 році почали цим займатися і виводити квартиру з житлового фонду. Можливо ОСОБА_7 просто затягував це питання, тому що вони вже рік в розлученні, а квартира досі не зроблена під магазин, хоча в 2020 році залишилось лише отримати довідку, що вона виведена з житлового фонду.

Жодного дня ця квартира не використовувалась під торгівлю, це питання постало тоді, коли ОСОБА_10 звільнилася, саме тоді в 2020 році. Те що це безпосередньо його квартира вона почула від ОСОБА_7 в цьому році, саме тоді, він сказав, що це все його. Він спочатку говорив ОСОБА_10 , щоб вона забирала цю квартиру і працювала, бо так вийшло, що вони розійшлись, забере половину, будуть здавати в оренду, буде додатковий прибуток. А вийшло так, що він пішов, забравши з собою все, і сказав, що це все його, і квартира, і бізнес, і до цього всього в останній момент обікрав тещу, коли йшов, купивши квартиру і поїхавши з коханкою до Києва. Забрав більше 80 тисяч. Купив нову машину.

Капітула давала в борг ОСОБА_17 на бізнес. Вона йому робила першу закупку товару, тому що тих грошей, які були в нього, було недостатньо можливо, йому здавалось, що потрібно більше, він організовував, купляв вітрини. Капітула ОСОБА_12 зробила йому першу закупку. Подальші покупки, які він брав на бізнес вона не знає. Підтверджуючих документів того, що вона давала 2 тисячі доларів не має, вважає що вона нормальна людина, мама, я ніяких розписок з дітей брати не може.

До Капітули ОСОБА_12 орієнтовно в 2016 році за місцем її проживання її чоловік їздив з ОСОБА_7 за компанію, чому не знає, ОСОБА_7 непередбачувана людина, він вранці може казати одне, а після обіду вже зовсім інше, або може казати одне, а робити зовсім інше. Їздили в 2016 році, осінь. Про те, що він в цей період взяв кошти невідомо, в руках в нього грошей не бачила зовсім. Чи дзвонила Капітулі в цей день не памятає, може дзвонила, а може і ні, це було давно. Прохання не виказувала щодо фінансів Капітули. Був цікавий приїзд, приїхало додому п`яне тіло, ось сидить слухач ОСОБА_18 (чоловік ОСОБА_19 ) і він може підтвердити, вони так гарно відпочили, що на наступний день він з машини вийшов боком, і ще на добу ліг спати.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що стосовно квартири йому відомо, що вони деякий час збирали кошти, працювали. ОСОБА_10 , коли була в декреті, підробляла оператором, ОСОБА_7 займався перевозками, тобто він знає, що довгий час вони збирали кошти на цю квартиру. Про придбання квартири він дізнався через деякий час. Завчасно їм не розповідали, бо це інша сім`я і є таке, що не розповідають зарано. В 2020 році ОСОБА_7 попросив його допомогти з документацією квартири, виводити її з житлового приміщення в нежитлове для комерційних цілей. В нього було доручення і він ходив замість нього цим займався, бо в ОСОБА_7 не було часу, це було десь протягом півроку, може менше. А потім вже коли постало питання щодо розлучення, поділу майна, то це припинилось, я вже не допомагав. На момент надання доручення вони проживали як сім`я.

Вони були близькі з сімєю ОСОБА_21 , звичайно, проводили вихідні разом, відпочивали разом, довірливі, дружні відносини були.

Про природу цих коштів, які були на купівлю квартири в загальному розповідали, але конкретно ніхто не розповідав, купили та й купили. Просто наскільки він знає, що вони дуже довго до цього йшли, про наміри купити квартиру ми не знали, ми вже дізналися по факту. Щодо боргів з приводу цієї квартири: чи це спільні кошти чи це запозичені кошти вже конкретно стало відомо, коли засідання, а так ніхто нічого не казав.

Квартира придбалася для того, бо вони хотіли переїхати туди, планами про перїзд ділилися, вони казали про це, вони оформили її як житло, а вже потім там квартиранти наче жили, а потім квартиранти з`їхали, то ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , коли вже перестала працювати, вони захотіли її зробити під комерцію, тобто щоб не платити за оренду там, бо з одного магазину виїхали, з іншого, вони її вирішили зробити комерційною.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні надала наступні показання, про те що їй насправді відомо не дуже багато, оскільки вона проживаю далеко, в Києві, в неї маленька дитина і вони не так часто зустрічалися, але коли вони зустрічалися, це було можливо два рази на рік, вони приходили в гості, знала про квартиру небагато, але знала, що назбирали гроші і купили квартиру, тому що була вигідна ціна, тому що було вигідне місцезнаходження цієї квартири. Знала, що вони проживають у квартирі своїх батьків, так зрозуміла, що вони або для себе її купували, або для свого сина ОСОБА_23 . Зі слів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 було мені відомо, що квартиру купили за спільні кошти це все, що мені відомо.

Сиділи завжди разом за столом, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , її чоловік, не пам`ятає точно з чиїх слів, бо це було давно, просто в бесіді це зрозуміла. Зустрічалися рідко і їм було про що поговорити. Зрозуміла так, що там допомагали і батьки, і вони все ж таки давно у шлюбі, і тому змогли назбирати, і ОСОБА_10 працювала, і ОСОБА_7 працював, і вона так зрозуміла, що за всі ці роки вони змогли назбирати кошти, вони багато в чому собі відмовляли, вони рідко їздили відпочивати, хоча була маленька дитина, вони складали гроші на цю квартиру, так розуміє. ОСОБА_24 подружжя повідомило, що це спільні заощадження.

Про якісь позики, борги за цю квартиру ні не відомо, можливо розуміє, що хтось допомагає, але хто саме, чи зі сторони ОСОБА_7 , чи зі сторони ОСОБА_10 , не знає, знає що ОСОБА_10 мама завжди їм допомагала, і вдягала їх, і кормила, і поїла. Можливо частково це їх, а частково десь взяли, але звідки вони взяли ці кошти не знає. Розуміє, що це спільне, спільні заощадження.

Очевидцем передання грошей, складання будь-яких документів, тобто фінансовий або паперових дій щодо купленого майна не була.

Свідок Капітула ОСОБА_9 в судовому засіданні надала наступні показання.

Їй відомо, що вона давала гроші на покупку офісу своєму брату ОСОБА_17 9 жовтня 2016 року, це була неділя, зранку. Взагалі-то вона допомагала завжди ОСОБА_7 і допомагає, тому що в 2012 році дала йому свою машину грузову, він працював на цій машині, і забезпечував свою сім`ю. Антону завжди допомагає, магазин, який ОСОБА_7 відкрив це за її допомогою, допомогла завезти йому товар, навіть зараз весь товар, яке він отримує це на її ім`я. Вона його давно змушувала відкрити цей магазин, він не слухав, він працював в міліції, маленькі зарплати, спочатку він пішов робити пам`ятники, потім йому сказала, щоб він брав машину і заробляв гроші. Він два роки заробляв на цій машині. Потім вона його змусила, замовила йому товар, і ОСОБА_7 відкрив магазин, займався підприємницькою діяльністю під її ім`ям. Він їй гроші не віддавав за товар і в 2016 році він у неї попросив гроші на офіс, тому що за оренду багато і він не може віддавати їй гроші, і вона йому сказала, що гроші на офіс йому не дасть, а він сказав, що не зможе віддати борг, і вона дала гроші на офіс. Він приїхав до неї разом з батьком ОСОБА_25 , вони приїхали в суботу ввечері, переночували в них, а вранці вона дала ОСОБА_7 гроші, він їй дав розписку, тому що вона хотіла, щоб він квартиру оформив на неї, але так як це була неділя і вони спішили, вона дала йому гроші, він написав розписку і вони поїхали на машині Chery, номер такий як в сина її 3733 або 3337, в неї у сина машина 3137, тому знає цей номер.

Зазначила, що вона займається продажем автозапчастин і надання приміщень в оренду. ОСОБА_7 з її допомогою організував аналогічний бізнес, тей самий асортимент товару, який і в неї.

ОСОБА_7 просив у неї гроші завчасно, десь серпень-вересень, точно не пам`ятає, але вона йому відмовила, бо він їй не віддав гроші за товар, і просив гроші на офіс. Вони зайшли офіс на першому поверсі, він шукав його, шукав квартиру під магазин. Потім він сказав, що це не дорого, і попросив, щоб вона допомогла як завжди. Вони оформили передачу коштів борговою розпискою. Він власноруч її писав. при цьому були присутні її чоловік та батько ОСОБА_10 .

Спочатку вона дала йому гроші, потім йому на телефон подзвонила мама ОСОБА_10 , він їй дав трубку і вона попросила в неї гроші на ремонт цього офісу, вона сказала ні, це вже наглість, сказала якщо потрібно гроші на ремонт, нехай ОСОБА_7 заробляє сам, ще були прохання зі сторони мами, вони якраз рахували гроші і вона в цей момент подзвонила. При передачі грошей батько ОСОБА_10 не був присутній. Вони грали в більярд. Вона свідок з ОСОБА_7 сиділи вдвох. Її чоловік наполягав на тому, щоб вона оформила це приміщення на себе, а їй незручно було, ну як вона буде рідного брата до чогось змушувати.

До суду з стягненням цих коштів звернулась, тому що почула, що ОСОБА_10 хоче забрати всю квартиру, те приміщення, на яке вона дала гроші, вона давала гроші, вона заробляла, в неї чоловік вдома влаштовує скандали, чомувоная дає гроші ОСОБА_7 , він їй гроші не віддає і тут це приміщення хочуть забрати, людина, яка нічого не зробила, яка сиділа вдома, хоче забрати цю квартиру, в неї на 2015 рік доходи були 900 000 грн, і вони її принизили, сказали, що їх обкрадаю, що вони навіть не знають коли в неї день народження, хоча вони приїжджали до неї кожного року в гості на день народження з ОСОБА_7 .

В 2016 році гроші лежали в неї вдома, на той час в неї ще чоловік взяв ці кошти в банку. В нас сім`я, вони всі займаються бізнесом, чоловік займається бізнесом, і вона також, мають гарний дохід. Це офіційний дохід, є декларація за 2015 рік 900000 грн, за 2016 рік 998 000 грн доходу, ці документи можна підняти і подивитись які доходи були в їхній сім`ї, тому що це їхні спільні гроші.

В них є де жити, виходить, що батьки ОСОБА_10 на весілля подарували квартиру двокімнатну, але ОСОБА_7 зареєстрований в мами ОСОБА_10 . Ця двокімнатна квартира оформлена на ОСОБА_26 , двокімнатна квартира в сім`ї своя з 1998 року здається вона на неї оформлена. Сім`я проживала в цій квартирі двокімнатній, житлом забезпечені.

Кошти на перепланування цього офісу у неї ОСОБА_7 не брав. Відразу не почав ремонт, тому що там наче жив квартирант, і треба було зробити документи, щоб вивести цю квартиру в офіс, на це потрібні кошти та час, не так швидко це все робиться.

В них не було заощаджень, тому що в 2016 році 24 липня у її сина було весілля і вони приїхали 23 липня до неї. Коли вони збирались на весілля, вона запитала що вони будуть дарувати, тому що син одружився вдруге, а ОСОБА_7 сказав, що в них немає грошей, вона сказала добре. Тому що в них там є такий звичай, що за весілля платять гості, а якщо грошей не вистачає, то мама нареченого докладає. Їй не було різниці кому давати гроші, вона дала їх ОСОБА_7 . Тому на 24 липня 2016 року заощаджень в них не було.

Коли вона спочатку дала гроші на товар, потім на офіс, і вони потім поїхали відпочивати, вона в них запитала де її гроші, чому їх не віддають, а витрачають на відпочинок, то вони сказали, що наче гроші дала мама ОСОБА_10 . Але чомусь до того, як ОСОБА_7 почав займатися бізнесом, мама гроші не давала і вони нікуди не їздили, ОСОБА_15 ходила на роботу і коли вона ходила на роботу ніхто не допомагав. Тільки ОСОБА_7 почав займатися бізнесом, відразу з`явились якісь кошти і вони наче поїхали, вони не вважали за потрібне віддати ці кошти їй, вони поїхали на відпочинок.

Вона позичала гроші на бізнес, на офіс, купляла товар, проплачувала цей товар. Борг повертав, за товар повертав.

Квартира станом на 2016 рік коштувала 12 000 доларів. Гроші він брав у неї 9 жовтня, а квартира купувалась на наступний день, вона була вдома, бо є робота, і не могла бути присутня, не бачила передачу коштів.

Було образливо, коли ОСОБА_10 звільнилась з роботи, і замість того, щоб віддавати їй гроші, вона закінчила курси англійської мови, перукаря, замість того, щоб віддавати їй гроші, які вона дала їм без проблем і без процентів .

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні суду надав наступні показання.

Йому відомо, що вони збирались купити її і вони зібрали якусь суму, і потім їм не вистачило щось до 2 тисяч, вони їх доклали, і вони купили цю квартиру. Скільки коштувала квартира не знає. Заощадження вдома, напевно, зберігались, де ще можна зберігати гроші, яка сума не знає. Коли купували квартиру, то вони доклали. Чи бралися гроші в борг не пам`ятає.

Їздили восени 2016 року в гості до ОСОБА_6 один раз з ОСОБА_7 тоді був вільний, а ОСОБА_7 збирався туди до сестри, запропонував разом поїхати, тому і поїхали, ОСОБА_7 чому до неї поїхав не знає, він часто звертався до неї, з приводу бізнесу, щось там за товар дізнавався. Чи бралися кошти в борг у ОСОБА_28 ОСОБА_7 йому не відомо.

В той приїзд, коли вони були разом у ОСОБА_28 , не бачили, що ОСОБА_21 брав кошти в борг. Як писав боргову розписку не бачив. Вони тоді дуже добре посидіти, і з чоловіком ОСОБА_12 грали всю ніч в більярд, нічого не пам`ятає. Кушнір ОСОБА_7 йому нічого не казав, казав, що їде в Чернівці і запропонував поїхати разом, щоб не їхати самому. Він тоді не пам`ятає чи був у відпустці чи був вихідний.

Чи брала молода сім`я кошти в борг не знає.

ОСОБА_10 займалась відео-зйомками і монтажем.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні суду показала, що пам`ятає як у неї купували квартиру, яка залишилась після смерті батьків чоловіка, вона була документально оформлена на її доньку, однак організаційними питаннями займалась вона, продавалась квартира за прийнятною ціною, оскільки була на першому поверсі. ОСОБА_7 з дружиною прийшли подивилсь, погодились дали завдаток 100 доларів США, однак сказали, що грошей у них не має, будуть на вихідних їхати до сестри чоловіка на Західну Україну для того, щоб зайняти в неї гроші на покупку квартири. І вже наступного понеділа договір купівлі-продажу було оформлено, квартиру продано. Знає також, що куплялась квартира під магазин для торгівлі автозапчастинами, зараз там вже здійснено ремонт, убрані стіни, квартира двокімнатна, поставлені широкі двері, як для магазину.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд приходить до висновку про наступне.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Судом встановлено, що сторони з 15.11.2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі, сторони у справі за спільні кошти в розмірі 121349,00 грн. купили квартиру, яка розташованапо АДРЕСА_2 , що стверджується договором купівлі продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Неборачко І.В. Право власності на вкариту було зареєстровано за ОСОБА_2 .

Відповідно до п.7 договору купівлі-продажу від 10.10.2016 року, договір було посвідчено з урахуванням згоди іншого подружжя покупця- ОСОБА_1 (а.с.5-7). Даний договір ніким не оскаржувався та є чинним.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічне положення закріплене у статті 368 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до положень частини першої статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За змістом статей 69,70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Як роз`яснено в пунктах 23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.

За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Посилаючись на те, що кошти на купівлю вкартири були особистою приватною власністю відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 , останній надав суду копію розписки про отримання ним в борг від гр. ОСОБА_6 коштів в розмірі 12000 доларів США.

Згідно з частиною третьою статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Постановою Верховного Суду від 03.04.2024 року рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Верховний Суд у постанові по справі № 546/912/16-ц від 24 січня 2020 р. зазначив, що статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями, як час набуття майна і кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Отже, у разі придбання майна в період шлюбу, але за особисті кошти таке майно не може вважатись спільним майном подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за чиї кошти воно придбане. Та якщо заява одного з подружжя про те, що річ була куплена на особисті кошти, не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільності майна подружжя, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до обгрунтованого висновку про те, що квартира була придбана за кошти, які ОСОБА_2 позичив, про що сам наполягав останній, а не за кошти, які є його особистою приватною власністю (відчуження майна, яке йому належало до укладення шлюбу, або було ним успадковане, або було йому подароване, приватизоване тощо).

Тобто, помилковим є твердження ОСОБА_2 що позичені ним кошти є його особистою приватною власність, оскільки договір позики ОСОБА_2 від 09.10.2016 року було укладено в період перебування в шлюбі, тобто в інтересах сім`ї, оскільки наступного дня, 10.10.2016 року ним було укладено договір купівлі-продажу квартири з урахуванням згоди іншого з подружжя покупця, ОСОБА_1 . Даний договір ніким не оскаржувався та є чинним.

Суд критично відноситься до доводів ОСОБА_2 , щодо придбання квартири в 2016 році для здійснення підприємницької діяльності, так як долучені до зустрічного позову письмові докази свідчать про те, що лише в 2020 році ОСОБА_2 почав оформлювати документацію для здійснення реконструкції квартири під нежитлове приміщення.

Договір позики не може спростувати презумцію спільного сумісного майна подружжя. Відповідачем (позивачем) ОСОБА_2 не доведено належними та допустимими доказами, що отримані кошти за договором позики використані ним за призначенням, тобто на придбання квартири для здійснення підприємницької діяльності. Сам по собі факт зазначення у розписці про ціль позики, безумовно не свідчить про те, що позика витрачена на придбання квартири саме для здійснення підприємницької діяльності, що узгоджується з висновками викладеними в Постанові КЦС ВС від 24 листопада 2021 року у справі № 675/347/18-ц.

Також суд зауважує, що станом на жовтень 2016 року курс долара США до Гривні України становив за 1 грн.- 25,92 доларів США. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 10.10.2016 року ОСОБА_2 придбав квартиру за 121349 гривень, що становило 4681,67 доларів США. Крім того, свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні вказала, що квартира знаходиться на 1 поверсі, а тому була нею продана недорого.

За змістом ст.ст. 316, 317, 318, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

За змістом п.3 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Таким чином, доводи ОСОБА_2 про те, що квартира була придбана за його особисті кошти, які він позичив для придбання квартири та надана ОСОБА_2 розписка не є належним доказом у справі, яка б спростувала доводи позивача, відтак згідно ст.61 СК України майно у виді вкартири, яка розташована по АДРЕСА_2 є спільною сумісною власністю подружжя.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність у відповідача особистих коштів для придбання вкартири, і що саме ці кошти були витрачені на купівлю квартири, матеріали справи не містять.

За таких умов суд дійшов висновку, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки був набутий за час шлюбу.

Таким чином, встановивши, що спірну квартиру сторони придбали під час перебування у зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_2 не спростував презумпцію спільності права власності подружжя на вказане майно, а відтак позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, як необґрунтований, оскільки відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що спірну квартиру він придбав за кошти, що належали йому особисто.

Судові витрати підлягають вирішенню згідно положень ст.141 ЦПК України. Керуючись ст.ст.4,12,81,141,158,259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 57,60,61,65,68,69,70 Сімейного Кодексу України, ст.51 Конституції України, ст.369,392 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 та визнати за кожним з них: ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ; ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 право власності на частину вказаного майна.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3500,00 грн. судових витрат зі сплати судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Визначити строком дії заходу забезпечення позову, застосованого ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2021 року, дев`яносто днів з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Повний текст рішення виготовлено не пізніше ніж через десять днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини цього рішення 10.05.2024 року.

Сторони:

Позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом