Справа №359/4396/24
Провадження №2-о/359/130/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шандар М.М.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

за участю представника заявника ОСОБА_2 ,

за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

за участю представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису,

встановив:

1. Короткий виклад доводів поданої заяви.

1.1. В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою та посилається на те, що протягом 2020 2023 років її брат ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення відносно неї домашнього насильства фізичного, психологічного та економічного характеру. Вжиті заходи впливу виявились безрезультатними, оскільки вже 21 березня 2024 року ОСОБА_1 знову перешкоджав його сестрі ОСОБА_1 зайти в кімнату, 5 квітня 2024 року ображав її нецензурними словами, намагався вдарити та виганяв її з житлового будинку, а 22 квітня 2024 року взагалі облаштував замки на дверях до кухні та ванної кімнати, чим унемож-ливив користування цими приміщеннями. Домашнє насильство здійснюється на очах матері ОСОБА_4 . Тому ОСОБА_1 просить суд видати обмежувальний припис строком на шість місяців та вжити такі заходи тимчасового обмеження прав: заборонити ОСОБА_1 перебувати у житловому будинку по АДРЕСА_1 , в якому проживає заявник; заборонити ОСОБА_1 наближатись на відстань 500 метрів до вказаного об`єкта нерухомого майна та місць, які часто відвідує його сестра ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_1 особисто та через третіх осіб розшукувати свою сестру ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-якій спосіб спілкуватись з нею; заборонити ОСОБА_1 вести зі своєю сестрою ОСОБА_1 листування, телефонні переговори та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

1.2. У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримують заяву та наполягають на її задоволенні.

1.3. ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не визнають заяву та заперечують проти її задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що своїми діями заявник постійно провокує ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що у нього відсутнє інше місце проживання, задоволення заяви призведе до порушення його права на повагу до житла. Тому ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 просять суд відмовити у задоволенні заяви.

2. Обставини, встановлені судом; норми права, застосовані при розгляді заяви.

2.1. ОСОБА_1 є власницею 1/8 частки в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується копією договору дарування від 30 січня 2024 року (а.с.7-8).

2.2. Зі змісту акту обстеження житлово-побутових умов від 30 квітня 2024 року (а.с.89) вбачається, що у вказаному житловому будинку проживає ОСОБА_1 , який є братом заявника, та їх матір ОСОБА_4 .

2.3. Правовідносини, що є предметом судового розгляду, регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

2.4. Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

2.5. Згідно з п.3, п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домаш-ньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози таких діянь.

2.6. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Ним визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатись на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-якій спосіб спілкуватись з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

2.7. Згідно з п.9 ч.1 ст.1, ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі ризиків. Їх оцінка полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

2.8. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

2.9. Згідно зі ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

2.10. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

2.11. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

3. Мотиви, якими керується суд при розгляді цивільної справи.

3.1. Зі змісту постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2020 року (а.с.107) вбачається, що 1 жовтня 2020 року приблизно о 7 годині 00 хвилин в житловому будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 висловлювався відносно його сестри ОСОБА_1 нецензурними словами та виганяв її з житлового будинку. У такий спосіб він вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру. Зі змісту постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 21 червня 2022 року (а.с.108-109) вбачається, що 7 травня 2022 року приблизно о 10 годині 00 хвилин в житловому будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ображав його сестру ОСОБА_1 нецензурними словами, перешкоджав їй виходити з території домоволодіння. У такий спосіб він вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру. Зі змісту постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 15 вересня 2022 року (а.с.110) вбачається, що 7 серпня 2022 року о 12 годині 50 хвилин в житловому будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 висловлювався нецензурними словами відносно його сестри ОСОБА_1 та ображав її, чим знову вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Зі змісту постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 13 квітня 2023 року (а.с.111) вбачається, що 21 лютого 2023 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_1 висловлювався нецензурними словами відносно його сестри ОСОБА_1 , погрожував їй фізичною розправою та виганяв з житлового будинку. У такий спосіб він вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру. Зі змісту постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 21 вересня 2023 року (а.с.112) вбачається, що 22 серпня 2023 року приблизно о 20 годині 50 хвилин в житловому будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 знову ображав його сестру ОСОБА_1 , чим порушив терміновий заборонний припис серії АА №351842 від 22 серпня 2023 року та вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Зі змісту постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 2 листопа-да 2023 року (а.с.113-115) вбачається, що 29 серпня 2023 року приблизно о 18 годині 45 хвилин в житловому будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не впускав його сестру ОСОБА_1 у житловий будинок, чим знову вчинив відносно неї домашнє насильство економічного характеру. Зі змісту постанови судді Бориспільського міськ-районного суду від 12 грудня 2023 року (а.с.116-117) вбачається, що 17 жовтня 2023 року о 6 годині 40 хвилин в житловому будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 влаштував конфлікт з його сестрою ОСОБА_1 , в ході якого він ображав її та навіть завдав фізичного болю. У такий спосіб він вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Зі змісту постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 26 квітня 2024 року (а.с.121-124) вбачається, що 21 березня 2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин в житловому будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 позбавив його сестру ОСОБА_1 доступу до своєї кімнати та припинив постачання води до житлового будинку, чим вчинив домашнє насильство економічного характеру. 5 квітня 2024 року приблизно о 18 годині 44 хвилини в житловому будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 знову влаштував конфлікт з його сестрою ОСОБА_1 , ображав її та не впускав у житловий будинок. У такий спосіб він вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру. У зв`язку з тим, що наведені судові рішення набрали законної сили, на підставі ч.6 ст.82 ЦПК України викладені в них обставини не підлягають доказуванню.

3.2. Аналіз викладених обставин переконливо свідчить про те, що ОСОБА_1 систематично вчиняє відносно його сестри ОСОБА_1 домашнє насильство, переважно психологічного та економічного характеру. Неодноразове притягнення до адміністратив-ної відповідальності не є ефективним заходом впливу на поведінку ОСОБА_1 , адже кількість випадків вчиненого ним домашнього насильства збільшилась, а його сутність досягла небезпечного рівня фізичного насильства. Очевидно, що заборона ОСОБА_1 наближатись до житлового будинку по АДРЕСА_1 призведе до втручання держави у право заінтересованої особи на повагу до її житла. Однак таке втручання є виправданим, оскільки воно ґрунтується на суворому дотриманні закону та спрямовано на забезпечення безпеки для життя та здоров`я заявника. Вжиття означеного заходу є співмірним змісту правопорушень, вчинених ОСОБА_1 . Адже у судовому засіданні він повідомив про те, що, не зважаючи на постановлене судове рішення, продовжить свою протиправну поведінку відносно його сестри ОСОБА_1 . Забезпечення безпеки життя та здоров`я заявника превалює над правом систематичного кривдника, який навіть не бажає виправляти свою поведінку, на повагу до його права на житло. Тому задоволення заяви узгоджується з невід`ємними гарантіями, передбаченими ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

3.3. З огляду на це суд вважає допустимим видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 строком на шість місяців та вжити такі заходи тимчасового обмеження його прав: заборонити ОСОБА_1 перебувати у житловому будинку по АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_1 наближатись на відстань 100 метрів до вказаного об`єкта нерухомого майна та місць, які часто відвідує його сестра ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_1 особисто та через третіх осіб розшукувати свою сестру ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-якій спосіб спілкуватись з нею; заборонити ОСОБА_1 вести зі своєю сестрою ОСОБА_1 листування, телефонні переговори та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ст.259, ст.ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 строком на шість місяців та вжити такі заходи тимчасового обмеження його прав:

- заборонити ОСОБА_1 перебувати у житловому будинку по АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_1 наближатись на відстань 100 метрів до вказаного об`єкта нерухомого майна та місць, які часто відвідує ОСОБА_1 ;

- заборонити ОСОБА_1 особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-якій спосіб спілкуватись з нею;

- заборонити ОСОБА_1 вести з ОСОБА_1 листування, телефонні переговори та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Рішення суду підлягає негайному виконанню та може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець