Справа №567/1574/24
Провадження №2/567/528/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "ГЛОБУС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

АТ "КБ "ГЛОБУС" звернулося в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.06.2017 в розмірі 45190,65 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.06.2017 між відповідачем таАТ "КБ "ГЛОБУС" було укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом підписання заяви-анкети та приєднання до вказаного договору, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 24000 грн. зі сплатою 36% річних.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у встановленому розмірі.

Відповідач, в свою чергу, зобов`язання по кредитному договору не виконав, у зв`язку з чим станом на 01.03.2024 допустив заборгованість в розмірі 45190,65 грн., з яких: 24974,32 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 20216,33 грн. - прострочена заборгованість по процентам.

Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву та заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подав.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України, укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 та ч.2 ст.509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов`язань.

З матеріалів справи встановлено, що 27.06.2017 ОСОБА_1 підписав заяву-анкету про приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "ГЛОБУС", паспорт споживчого кредиту, відповідно до яких отримав кредит в розмірі 3000 грн., а 03.01.2018 підписав заяву-анкету про приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "ГЛОБУС", паспорт споживчого кредиту, відповідно до яких отримав кредит в розмірі 21000 грн. Протоколом засідання малого кредитного комітету ПАТ "КБ "ГЛОБУС" від 08.08.2018 ОСОБА_1 збільшено ліміт овердрафту до 25000 грн., про що останнього було повідомлено у встановленому порядку.

Підписавши заяви-анкети на приєднання до договору, відповідач підтвердив, що на момент укладання договору він ознайомився з повним його текстом (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погодився зі всіма умовами договору та тарифами, що є чинним на дату укладання договору, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно заяв-анкет та паспортів споживчих кредитів, які підписані сторонами, від 27.06.2017 та від 03.01.2018, розмір відсоткової ставки становить 0,000001% річних на пільговий період користування (30 днів) та 36% річних на інший період користування. В подальшому, у зв`язку зі зміною економічної ситуації, погіршенням фінансового стану банківської системи та з метою недопущення збитковості наданої послуги, з врахуванням положень договору, відсоткову ставку було збільшено спочатку до 42% річних, а в подальшому до 46,8% річних.

Банку свої обов`язки виконав, надавши позичальнику в розпорядження грошові кошти, а відповідач умов щодо повернення кредиту порушив, прострочивши повернення чергової частини позики.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

З виписки за договором №2825/34715/376/UAH за період 26.07.2017-01.03.2024 вбачається, що відповідач здійснював часткове погашення заборгованості.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту у АТ "КБ "ГЛОБУС".

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "КБ "ГЛОБУС" не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором.

Оскільки за договором, укладеним між АТ "КБ "ГЛОБУС" та ОСОБА_1 , останній взяв на себе зобов'язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно та зазначені обов`язки порушив, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, то у банку виникло право вимоги повернення частини позики, що лишилася в розмірі 24974,32 грн. за простроченим тілом кредиту.

При вирішенні спору судом враховується, що відповідач здійснював погашення заборгованості за отриманим кредитом, однак здійснювані ним платежі були нерегулярними та в недостатньому розмірі, остання проплата заборгованості за кредитом зі сторони відповідача мала місце 11.01.2019 в сумі 950 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку.

Таким чином суд приймає до уваги, що відповідач частково виконував умови договору.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Кредитним договором визначено, що ОСОБА_1 отримав кредит зі сплатою щорічно 0,000001%, крім того кредитним договором було передбачено процентну ставку, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, яка становила 46,8% річних.

Оскільки ОСОБА_1 зобов`язання щодо повернення кредиту порушив, то з нього підлягає стягненню і заборгованість за відсотками.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 01.03.2024 року ОСОБА_1 допустив заборгованість в розмірі 45190,65 грн., з яких: 24974,32 - прострочена заборгованість по кредиту; 20216,33 грн. - прострочена заборгованість по процентам.

Проаналізувавши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 45190,65 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн.

Згідно положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до наданих доказів вбачається, що 01.02.2024 між АТ "КБ ГЛОБУС" та адвокатом Прохоренко В.П. було укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №010224 та адвокат взяв на себе зобов`язання надавати клієнту необхідну правничу допомогу.

З акту №22/240 прийому-передачі послуг за договором №010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2024 та платіжної інструкції кредитового переказу коштів №13716 від 28.08.2024 встановлено, що АТ "КБ "ГЛОБУС" понесено 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

При вирішенні заявлених вимог позивача в частині відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі про стягнення заборгованості за кредитним договором суд також приймає до уваги позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 07.11.2019 (справа №905/1795/18) та від 08.04.2020 (справа №922/2685/19), відповідно до яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Суд також має враховувати чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у праві, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтовували свої вимоги, та інші обставини.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує положення ч.3 ст.141 ЦПК України, відповідно до яких передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1)їх дійсність; 2)необхідність; 3)розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Окрім того, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

Суд враховує, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із стягненням заборгованості за кредитним договором.

Тобто, даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відноситься до категорії спорів, що виникають з відносин банківського кредитування та є одним з найбільш розповсюджених судових спорів. У спорах такого характеру, за відсутності інших позовних вимог, відсутності протиріч між наявними у справі документами, судова практика є сталою. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час.

Таким чином, для адвоката дана справа є звичайним спором простої складності та не потребувала значного обсягу часу для підготовки та звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Також вирішення спору було здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без участі адвоката у судовому засіданні.

Суд, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.

З огляду на викладене та беручи до уваги наведені законодавчі приписи та встановлені судом обставини справи та досліджені докази, судом не встановлено, що витрати позивача у заявленому розмірі мають характер необхідних, а їх розмір є розумним та виправданим, як обов`язкової умови для відшкодування таких витрат у повному обсязі іншою стороною, а відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.2, 10-12, 133, 137, 141, 263-265, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» 45190 грн. 65 коп. заборгованості за кредитним договором, 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 3028 грн. витрат на сплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Комерційний банк «ГЛОБУС» (місцезнаходження: м.Київ, Куренівський провулок, 19/5, ),

відповідач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено 22.11.2024.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.