Справа № 673/517/23
Провадження № 2/673/495/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Демчишиної Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернулося в суд з позовом до відповідача, вказавши, що в 05.08.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір №2077782, згідно з умовами якого відповідач отримав 14999 грн. строком на 30 днів з кінцевим терміном погашення не пізніше 04.09.2020 року зі сплатою процентів за користування коштами. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по поверненню кредитних коштів, у нього виникла кредитна заборгованість, яка складається з 14999,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 50621,70 грн заборгованості за відсотками та 1499,90грн-простроченої заборгованості за комісією, що в загальному становить 67120,60грн.

18.11.2020 року між ТОВ «Мілоан»(кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»(новий кредитор) укладений Договір відступлення прав вимоги № 53-МЛ.

Відповідно до умов даного Договору до нового кредитора перейшли права вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за Кредитним договором № 2077782 від 05.08.2020 року, що укладений між ТОВ «Мілоан та відповідачем у даній справі.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не сплатив заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку,позивач просив стягнути з останнього 67 120 грн. 60 коп. заборгованості за кредитним договором та 2684 грн. судового збору.

Згідно з ухвалою судді від 09.05.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

02.08.2023 року у справі ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 67120,60 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту 14999,00 грн, процентів 50621,70 грн, простроченої комісії -1499,90 грн. та судового збору 2684 грн.

24 вересня 2024 року представник Іваницький А.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення у даній справі.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2024 року скасовано заочне рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2023 року в цивільній справі № 673/517/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином. Останній подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність сторони відповідача, при цьому заперечував щодо позовних вимог в повному обсязі. Натомість із наявних письмових пояснень представника відповідача, вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує щодо отримання кредитних коштів у розмірі, який значиться згідно кредитного договору та погоджується із позовними вимогами в частині повернення вказаної суми тіла кредиту та 5624,63грн-заборгованості по відсоткам, які нараховані в межах строку кредитування, тобто по 04.09.2020р.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що 05.08.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір №2077782, згідно з умовами якого відповідач отримав 14999 грн. строком на 30 днів з кінцевим терміном погашення не пізніше 04.09.2020 року.

Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону позичальника, про що свідчить п. 10 договору - реквізити сторін.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору сторони погодили, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін.

Сума кредиту 14999 грн, на строк 30 днів з 05.08.2020, термін повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 04.09.2020 (п. 1.2, 1.3, 1.4 договору).

Крім того, згідно п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту -1499,90, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово.

В силу п.1.5.2. проценти за користування кредитом :5624,63грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором фіксована.

Відповідно до п. 1.6 договору стандартна(базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2.3 Договору.

Відповідно до п. 2.2.3 проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.1.4., якщо позичальник всупереч умовам вказаного договору продовжує користуватися кредитом, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів проценти з дня наступного за днем визначеним у п.1.4. продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно п.1.6. договору.

Якщо після настання дати встановленої п.1.4 договору позичальник продовжуватиме користуватися кредитом, проценти за стандартною (базовою) ставкою будуть нараховувати протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинено або припинено Товариством в односторонньому порядку.

Позивач виконав умови договору та надав відповідачу грошові кошти за договором в сумі 14999,00 грн, а останній їх отримав.

Позивач зазначає, що на даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором.

Існує заборгованість в сумі 67120,60 грн, що складається з: 14999,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 50621,70 грн заборгованості за процентами, 1499,90 заборгованість за комісією.

18.11.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №53-МЛ, згідно з яким позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі щодо ОСОБА_1 за кредитним договором №2077782 від 05.08.2020р.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на встановленні обставини справи та позицію сторін, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного договору між відповідачем та ТОВ «Мілоан», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги.

Як вбачається з кредитного договору, він підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП, що підтверджується довідкою про ідентифікацію особи.

Отже, відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного договору.

Разом з тим, суд не погоджується із розміром нарахованих відсотків за користування кредитними коштами за цим договором та з цього приводу зауважує про наступне.

Як вбачається з умов пунктів 1.3, 1.4. договору, кредит надається строком на 30 днів з 05.08.2020 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 04.09.2020 року.

Дійсно, відповідно до п.2.3.1 кредитного договору № 2077782 від 05.08.2020 року позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження строку користування /повернення кредиту на таких самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Згідно п. 2.3.2 Договору волевиявлення позичальника продовжити строк користування /повернення кредиту та укладення угоди, згідно п.6.14 Правил, підтверджується здійсненням ним відповідного платежу у спосіб, визначений п.2.5.Договору.

При цьому, як вбачається з п. 2.2.3 договору сторони погодили, що якщо після настання дати встановленої п. 1.4 договору позичальник продовжує користуватися кредитом, проценти за стандартною ставкою будуть нараховуватись протягом 60 днів.

Письмові документи, які наданні в підтвердження позовних вимог, не містять відомостей про продовження (пролонгацію) строку користування відповідачем кредитними коштами.

Зважаючи на наявну в матеріалах справи виписку з особового рахунку за кредитним договором №2077782 від 05.08.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором, пролонгація кредиту у порядку, передбаченому п.2.3. договору не відбувалася.

Аналізуючи умови кредитного договору, суд констатує, що такі є суперечливими, так як пунктами 1.3, 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит, сплати комісію та проценти за користування кредитом 04.09.2020 року. Інші умови договору з цього приводу відсутні.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З наведеного вбачається, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Суд враховує, що звертаючись із даним позовом, його підставою ТОВ «Кредит- Капітал» визначив саме несплату процентів за користування кредитом (відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України), вимог про застосування наслідків, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України стягнення процентів як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, позивач не заявляв.

Отже, за умовами договору про споживчий кредит №2077782 сторони погодили строк його дії до 04.09.2020 року, тому починаючи із зазначеної дати, позикодавець не мав права нараховувати проценти за користування кредитом.

Отже, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за договором від 05.08.2020 проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані протягом 30 днів.

Оскільки боржник свої зобов`язання за даним договором не виконав, то розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором складає: 5624,63 грн ( 14999 грн тіло кредиту/100х1,25х30).

Вимоги позивача в цій частині доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості по тілу кредиту в розмірі 14999,00 грн, 5624,23 грн процентів та 1499,90грн комісії за надання кредиту, а всього 22123,13 грн.

В силу вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, виходячи із часткового задоволення позовних вимог ТОВ ФК «Кредит Капітал», що становить 32,96% від заявлених, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 884,64 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 247, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 18.2107 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ) 22 123,13 грн. заборгованості за кредитним договором з них: ???прострочена заборгованість за сумою кредиту - 14 999,00 грн.; ???прострочена заборгованість за комісією - 1 499,90 грн.; ???прострочена заборгованість по несплаченим відсотками - 5624,23 грн. та 884,64 грн. витрат по сплаті судового збору.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складене 22.11.2024 року.

Суддя: Т. В. Ягодіна