Справа № 369/9697/23
Провадження № 2/369/1469/24
04.06.2024 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді: Волчка А.Я.,
за участю секретаря: Ведмеденко Н.М.
розглянувши у приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У червні 2023 року представник Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (далі АТ «СК «ІНГО») звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що між ОСОБА_2 та АТ «СК «ІНГО» був укладений договір добровільного страхування засобу транспорту №310521855.20, за яким застраховано транспортний засіб - «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 .
В період дії договору страхування, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Софіївська Борщагівка, Київської області, на вул. Абрикосовій, 3В, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 (власник та водій - ОСОБА_2 ) та «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 (власник - ОСОБА_3 , водій - ОСОБА_1 .
Тобто, відповідно до матеріалів справи, винною в скоєнні ДП є Відповідач.
Після вищезазначеної ДТП потерпіла ( ОСОБА_2 ) звернулась до Позивача із Заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 16.09.2021 року із участю застрахованого автомобіля, з метою отримання виплати страхового відшкодування, оскільки даний випадок є страховим, за договором страхування №310521855.20,
Позивачем вищевказана заява була прийнята та були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування.
Вказує, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, а тому до позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий має до особи, відповідальної за завдані збитки.
З метою досудового врегулювання спору позивачем був надісланий лист відповідачу з вимогою, щодо відшкодування шкоди, однак лист було повернуто.
Станом на день звернення до суду із цим позовом відповідач так і не відшкодувала завданої шкоди позивачу.
Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
27.06.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника АТ «СК «ІНГО», позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у передбачений цивільно-процесуальним законодавством спосіб, причини неявки суду не відомі.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За згодою представника позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, про задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та АТ «СК «ІНГО» був укладений договір добровільного страхування засобу транспорту №310521855.20, за яким застраховано транспортний засіб - «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 .
В період дії договору страхування, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Софіївська Борщагівка, Київської області, на вул. Абрикосовій, 3В, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 (власник та водій - ОСОБА_2 ) та «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 (власник - ОСОБА_3 , водій - ОСОБА_1 .
Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що вищезазначена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП набрала законної сили, а обставини встановлені в ній не доказуються при розгляді інших справ, суд вбачає вину відповідача у ДТП.

Після вищезазначеної ДТП потерпіла ( ОСОБА_2 ) звернулась до АТ «СК «ІНГО» із Заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 16.09.2021 року із участю застрахованого автомобіля, з метою отримання виплати страхового відшкодування, оскільки даний випадок є страховим, за договором страхування №310521855.20,

Позивачем вищевказана заява була прийнята та були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями №20406, №22018 та страховими актами №4253383 та №4363286.

Так, АТ «СК «ІНГО» здійснив виплату страхового відшкодування двома платежами в розмірі 1819,35 грн. та 20409,79 грн., а разом - 22229,14 грн. на користь потерпілої сторони.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована, а тому до позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З метою досудового врегулювання спору позивачем був надісланий лист відповідачу з вимогою, щодо відшкодування шкоди, однак лист було повернуто.

Станом на день звернення до суду із цим позовом відповідач так і не відшкодувала завданої шкоди позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 3 цієї ж статті визначає, що збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається із матеріалів справи, АТ «СК «ІНГО» здійснив виплату страхового відшкодування двома платежами в розмірі 1819,35 грн. та 20409,79 грн., а разом - 22229,14 грн. на користь потерпілої сторони.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована.

Таким чином, з врахуванням наведеного, позивач у повному обсязі довів свої позовні вимоги, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 22229,14 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 7 017,61 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Зважаючи на вище викладене, керуючись ст. ст. 22, 993, 1166, 1187, 1188, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» суму в розмірі 22229 (двадцять дві тисячі двісті двадцять дев`ять) грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Інформація про позивача: Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», , адреса: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33.

Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Андрій ВОЛЧКО