30.04.2024 Провадження по справі № 2/940/40/24
Справа № 940/1118/23
РІШЕННЯ

Іменем України

30 квітня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Мудрик Н.А.

представника позивачки адвоката Коломійця М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд про стягнення заборгованості за договором, штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Тетіївського районного суду Київської області з позовом до Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд, у якому просить стягнути з нього на свою користь грошові кошти в розмірі 34066,00 грн, з яких: заборгованість за договором позики у сумі 25000,00 грн, штраф у сумі 5000,00 грн, пеня за період з 18.08.2023 року по 19.09.2023 року у сумі 4000,00 грн, 3% річних у сумі 66,00 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позову вказує, що 17.02.2023 року між нею та відповідачем було укладено договір позики № 01/23, за умовами якого позивачка передала, а відповідач отримав позику у розмірі 25000,00 грн, які він зобов`язався повернути не пізніше 6 місяців з дня перерахування коштів на його банківський рахунок, а у разі несвоєчасного повернення позики зобов`язався сплати пеню в розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен прострочений день та штраф у розмірі 20% від несплаченої суми, станом на дату, коли така оплата мала настати. 01.05.2023 року наказом Міністерства юстиції України за № 1527/5 від 01.05.2023 року було скасовано реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формуваньвід 16.08.2022 року № 009000268 та від 18.08.2022 року № 011000268, проведені державним реєстратором Бучанської районної державної адміністрації Київської області Горенком І.А. щодо Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд. В результаті головою Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд було поновлено ОСОБА_2 . У зв`язку із чим позивачка звернулась до поновленого на посаді голови ОСОБА_2 із письмовою вимогою від 16.08.2023 року про погашення заборгованості. Враховуючи, що відповідач на дату подачі позову так і не виконав своє грошове зобов`язання перед позивачкою у встановлений строк, позивачкою було нараховано штраф у сумі 5000,00 грн, пеню за період з 18.08.2023 року по 19.09.2023 року у сумі 4000,00 грн. та 3% річних у сумі 66,00 грн.

Ухвалою суду від 28.09.2023 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

16.10.2023 року від відповідача Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд до суду надійшла зустрічна позовна заява про визнання договору позики № 01/23 від 17.02.2023 року недійсним (а. с. 35-40).

23.10.2023 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Коломійця М.О. надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача на користь позивачки грошові кошти в сумі 39275,00 грн, з яких: заборгованість за договором позики у сумі 25000,00 грн, штраф у сумі 5000,00 грн, пеня за період з 18.08.2023 року по 30.10.2023 року у сумі 9125,00 грн, 3% річних у сумі 150,00 грн. (а. с. 44-49).

Ухвалою суду від 16.11.2023 року заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Коломійця М.О. про збільшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду та зустрічний позов Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд до ОСОБА_1 про визнання договору позики № 01/23 від 17.02.2023 року недійсним прийнято до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд про стягнення заборгованості за договором, штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

05.12.2023 року до суду від представника відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Коломійця М.О. надійшов відзив на позовну заяву Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд до ОСОБА_1 про визнання договору позики № 01/23 від 17.02.2023 року недійсним (а. с. 78-128).

Ухвалою суду від 14.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 09.04.2024 року зустрічний позов Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд до ОСОБА_1 про визнання договору позики № 01/23 від 17.02.2023 року недійсним залишено без розгляду.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Коломієць М.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд у судове засідання не прибув, про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.02.2023 року між сторонами укладено договір позики № 01/23, за умовами якого Тетіївське районне підприємства по будівництву Райагробуд отримало від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 25000,00 гривень. Сторони договору домовились про те, що строк дії договору 6 місяців з дня передачі або перерахування коштів на банківський рахунок позичальника (а. с. 10-11).

Згідно пункту 2.2 договору відповідач зобов`язався повернути зазначену суму позики в обумовлені договором строки.

Пунктом 3.2 договору передбачно, шо в разі несвоєчасного повернення позики позивач має право вимагати пеню в розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен прострочений день та штраф у розмірі 20% від несплаченої суми, станом на дату коли така оплата мала настати.

З копії квитанції № 43/КЗ від 18.02.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 перерахувала грошові кошти в сумі 25000,00 грн. на рахунок Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд (а. с. 12).

01.05.2023 року наказом Міністерства юстиції України за № 1527/5 від 01.05.2023 року задоволено скаргу ОСОБА_2 від 29.08.2022 року, скасовано реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формуваньвід 16.08.2022 року № 009000268 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та від 18.08.2022 року № 011000268 «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації», проведені державним реєстратором Бучанської районної державної адміністрації Київської області Горенком І.А. щодо Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд (а. с. 13-20).

16.08.2023 року позивачка звернулась до голови Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд ОСОБА_2 з вимогою про повернення боргу, яка була надіслана Тетіївському районному підприємству по будівництву Райагробуд, що підтверджується копією роздруківки накладної з описом (а. с. 23).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 01/23 від 17.02.2023 року заборгованість відповідача Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд перед позивачкою ОСОБА_1 за період з 18.08.2023 року по 30.10.2023 року становить 39275,00 грн, з яких: заборгованість за договором позики у сумі 25000,00 грн, штраф у сумі 5000,00 грн, пеня за період з 18.08.2023 року по 30.10.2023 року у сумі 9125,00 грн, 3% річних у сумі 150,00 грн. (а. с. 24).

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 3.2 договору позики передбачено, що у разі прострочення повернення позичальником позики позикодавець має право вимагати пеню в розмірі 0,5% від несплаченої сумиза кожен день прострочення, а також у випадку порушеннязобов`язання позичальником, штраф у розмірі 20% від несплаченої суми, станом на дату коли така оплата мала настати.

Відповідно до пункту 3.5 договору позики не виконання однією з сторін умов договору, яке призвело до матеріальних втрат другої сторони, тягне за собою засосування до винної сторони штрафних санкцій у порядку та розмірі, передбаченому чинним законодавством України, нанесеного збитку й може служити підставою дострокового припинення договору.

Відтак, виходячи зі змісту наведених вище правових норм, зважаючи на умови договору позики № 01/23 від 17.02.2023 року, які погоджені сторонами, вбачається порушення прав позивачки внаслідок невиконання договірних зобов`язань відповідачем, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у сумі 39275,00 грн, з яких: заборгованість за договором позики у сумі 25000,00 грн, штраф у сумі 5000,00 грн, пеня за період з 18.08.2023 року по 30.10.2023 року у сумі 9125,00 грн. та 3% річних у сумі 150,00 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частинами 1 та 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог ОСОБА_1 , а також жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивачки щодо нарахованих сум та укладеного договору.

Отже, з огляду на наведені вище норми права, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 15, 16, 526, 610, 611, 625, 626, 627, 1046, 1047, 1050 ЦК України,статтями 10, 12, 13, 81, 82, 200, 206, 276, 354, 430 ЦПК України, суд

вирішив:

ПозовОСОБА_1 до Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд про стягнення заборгованості за договором, штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат задовольнити.

Стягнути з Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд (, юридична адреса: вул. Центральна, буд. 156, м. Тетіїв, Білоцерківський район, Київська область, 09800) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) грошові кошти у сумі 39275 (тридцять дев`ять тисяч двісті сімдесят п`ять) гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за договором позики у сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок; штраф у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок; пеня за період з 18.08.2023 року по 30.10.2023 року у сумі 9125 (дев`ять тисяч сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок ; 3% річних у сумі 150 (сто п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду: 09 травня 2024 року.

Суддя С.В.МАНДЗЮК