Справа № 703/6291/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Криви Ю.В.,

присяжних Примак Кулішової О.В. Поліщук С.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Крамної Л.С.,

прокурора ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

особи, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла в порядку окремого провадження заяву директора КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» ОСОБА_4 про примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар ОСОБА_5 без її згоди,

встановив:

25 листопада 2024 року директор КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» ОСОБА_4 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 у психіатричний стаціонар без її згоди.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що ОСОБА_3 поступила на стаціонарне лікування до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» 22 листопада 2024 року за направленням лікаря завідуючим медичного відділення Звенигородського ПНІ лікарем-психіатром Чирва Л.А. у зв`язку з наявністю тяжкого психічного розладу, остання виявляє реальні наміри вчинити дії, що являються собою безпосередню небезпеку для неї. Підставою для необхідності примусової госпіталізації вказує на наявність тяжкого психічного розладу, відмови від прийому їжі.

ОСОБА_3 була оглянута комісією лікарів - психіатрів, яка дійшла висновку, що лікування останньої можливе тільки в умовах стаціонару. Згода ОСОБА_3 відсутня в зв`язку з відмовою останнього за психічним станом від запропонованої госпіталізації.

Просить винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Представник заявника, лікар-психіатр ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заяву з підстав, зазначених у ній та просила її задовольнити.

Особа, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, вважає, що не потребує лікування, однак погодилась перебувати під наглядом лікарів психіатрів у психіатричній лікарні.

Прокурор вважає за необхідне госпіталізувати ОСОБА_3 до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» в примусовому порядку без її усвідомленої згоди, оскільки для цього є всі підстави.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх в сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Порядок надання психіатричної допомоги регламентується Законом України «Про психіатричну допомогу», який визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу» законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров`я, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

Згідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці.

Згідно з вимогами ст.16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.

Відповідно до висновку лікарів-психіатрів від 25 листопада 2024 року про стан психічного здоров`я ОСОБА_3 , психічний стан: достатньо орієнтована у всіх видах, зовні вкрай напружена, підозріла, недовірлива, боязка. На будь які роз`яснення дає суперечливі дані. По маячним переконанням боїться підписувати будь які документи та згоди, починає плакати. Свою агресивну поведінку в умовах ПІ категорично заперечує. Вважала, що їла достатньо та персонал будинку-інтернат зводить на неї наклеп. Мислення з елементами різноплановості. Зовні виглядає пригніченою. На момент огляду суїцид альні думки заперечує, але вкрай невідверта. Відмовляється від будь якої рекомендованої фармакотерапії. Критика відсутня. Комісія прийшла до висновку, що стан пацієнтки відповідає тяжкому психічному розладу як «Шизоафективний розлад, змішаний тип, загострення. Відмова від їжі», пацієнтка виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», ОСОБА_3 потребує госпіталізації у психіатричний стаціонар у примусовому порядку.

Суд зазначає, що надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з усіма гарантіями, що передбачені цією статтею.

Однак, згідно з практикою Європейського суду з прав людини особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07(провадження № 14-9свц18).

Враховуючи, що в судовому засіданні підтверджено наявність у ОСОБА_3 психічного розладу, встановлені обставини, що вона проявляє реальні наміри вчинити дії, що являють безпосередню небезпеку для себе, в зв`язку з наявним розладом в добровільному порядку відмовляється від лікування, то на даний час наявні підстави для її госпіталізації в психіатричний заклад в примусовому порядку.

Згідно вимог ст. 342 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 259, 339, 341, 342 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву директора КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Косенкової І.В. про примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар ОСОБА_3 без її згоди - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, до комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» без її згоди.

Рішення суду про задоволення заяви представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ю. В. Крива

Присяжні: О.В. Примак-Кулішова

С.П. Поліщук