Справа № 570/494/24
Номер провадження 2/570/493/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката Голуба В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської областіпро встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

21 березня 2024 року позивачка подала до суду заяву про зміну предмету позову. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що її батько ОСОБА_2 проживав разом з нею в будинку по АДРЕСА_1 з 29.10.1971 року до 26.05.2022 рік, про що свідчить витяг з адресної картки. Зазначений будинок належить позивачці на праві приватної власності. З 01.08.2019 року позивачка постійно проживає за вказаною вище адресою, оскільки її батько хворів, був лежачим і потребував постійного догляду. Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина. Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги. Однак, для оформлення своїх спадкових прав їй необхідно встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

Позивачка в судовому засіданні заяву підтримала. Пояснила, що дійсно проживала з батьком та здійснювала за ним догляд, оскільки з 2019 року він був прикутий до ліжка. Позов просила задоволити.

Представник позивачки адвокат Голуб В.В. в судовому засіданні заяву підтримав, пояснив про обставини, описані вище. Просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем - її батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку по АДРЕСА_1 . Це надасть змогу позивачці реалізувати право на оформлення спадщини після смерті батька у встановленому законом порядку.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви позов визнають, просять справу розглядати без їх участі.

Повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення, з огляну на наступне.

В судовому засіданні було допитано в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Відповідно до показань свідків, позивачка більше десяти років проживала разом зі своїм батьком та здійснювала за ним догляд. Позивачка єдина спадкоємиця.

При розгляді справи встановлено, що батько позивачки - ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав в будинку по АДРЕСА_1 з 29.10.1971 року до 26.05.2022 року, про що свідчить Витяг з адресної картки.

Зазначений будинок належить позивачці на праві приватної власності згідно договору дарування від 26.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського МНО Хомутовським В.С. за № 742, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Позивачка постійно проживає за вказаною вище адресою, оскільки її батько хворів, був лежачим і потребував постійного догляду. Згідно довідки, виданої відділом "Центр надання адміністративних послуг" Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, позивачка дійсно проживала без реєстрації в АДРЕСА_1 , разом зі своїм батьком ОСОБА_2 на момент його смерті (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 205/2102/19-ц вказав на те, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та законних інтересів. В розумінні ЦК України заявниця є такою, що прийняла спадщину після смерті батьків з огляду на те, що вона спільно проживала з ними.

Позивачка є єдиною дитиною ОСОБА_2 , тому в силу положень ст. 1261 ЦК України входить до першої черги спадкоємців за законом. Інших спадкоємців у ОСОБА_2 немає.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Згідно зі статтею 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може лише спадкоємець, який на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20).

Оскільки протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, позивачка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від спадщини, тому позивачка вважала себе такою, що прийняла спадщину згідно положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

У зв`язку з наведеним позивачка не звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України.

Як вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75125176 від 14.12.2023, інформація про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_2 у Спадковому реєстрі відсутня. Приватний нотаріус Петрук Т.І. роз`яснила позивачці, що оскільки позивачкою пропущений строк для прийняття спадщини, то відповідно до ст. 4 ЦПК України та ч. 3 ст. 1272 ЦК України позивачка має право звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (лист від 06.12.2023 № 93/01-16).

В силу вимог ч. 2 ст. 1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Проте, у даному випадку відсутні підстави, передбачені статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачці додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки позивачка, постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, і вона апріорі не могла пропустити строк на прийняття спадщини, і у розумінні частини третьої статті 1268 ЦК України є такою, що спадщину вже прийняла.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 вересня 2022 року у справі № 758/7737/21 (провадження № 61-6596св22) .

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку місця проживання за однією адресою зі спадкодавцем.

Частина 3 статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (постанова ВС від 08.03.2023 року у справі №205/11460/21).

Суд зазначає, що позивачка надала належні доводи на підтвердження того факту, що вона постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Даний факт був підтверджений і показаннями свідків. Зважаючи на наведене суд вважає, що позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 та 142 ЦПК України. Позивачка не заявила про те, щоб понесені нею судові витрати були стягнуті з відповідача на її користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивачка не бажає відшкодовувати понесені нею судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі волі позивачки. Таким чином понесені позивачкою судові витрати залишаються покладеними на неї.

В той же час позивачці слід повернути 50% понесених судових витрат в порядку ст. 142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 142, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини - задоволити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем - її батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку по АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_6 484 грн. 48 коп. 50 % судових витрат (судовий збір в порядку ст. 142 ЦПК України), що був сплачений в загальному розмірі 968 грн. 96 коп. відповідно до реквізитів квитанції № 70РС-ХАЗР-8АХВ-АСВЕ від 31.01.2024 року, через АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" (monobank).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області (, адреса: вул. Івана Франка, буд. 20, с-ще Клевань Рівненського району Рівненської області).

Суддя Красовський О.О.