КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Оніщук М.І.,
судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
секретар Ламбуцька Т.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Величком Дмитром Володимировичем про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 08.02.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 20.08.2021 у розмірі 290 400,00 доларів США, штраф в розмірі 29 040,00 доларів США, а також судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 13 420,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35 000,00 грн. (т.1, а.с.123-126).

Постановою Київського апеляційного суду від 03.07.2024 змінено рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08.02.2024 в частині вирішення позовної вимоги про стягнення штрафу - зменшено стягнуту суму штрафу з 29 040 доларів США до 1 840 доларів США. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 14 920,57 грн. (т.1, а.с.188-195).

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 25.07.2024 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 грн. (т.2, а.с.9-14).

27.08.2024 до Київського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Величка Д.В. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат за принципом взаємозаліку у відповідності до ч. 10 ст. 141 ЦПК України.

29.08.2024 матеріали справи витребувано з суду першої інстанції.

05.09.2024 матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду.

Учасники справи в судове засідання не викликалися у зв`язку з відсутністю такої необхідності (частина 4 статті 270 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частиною 1 стаття 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 374 ЦПК України визначені повноваження суду апеляційної інстанції. Зокрема, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; тощо.

Підпунктами а)-г) пункту 4 частини 1 стаття 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням: висновку суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції; строку і порядку набрання постановою законної сили та її оскарження.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.07.2024 та додатковою постановою Київського апеляційного суду від 25.07.2024 питання розподілу судових витрат у зв`язку зі зміною судового рішення вирішено, проте до стягнутих з обох сторін судових витрат не було застосовано положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України.

Так, у відповідності до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Зі змісту ухвалених судових рішень вбачається, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто судові витрати у розмірі 55 920 грн. (13 420 + 35 000 + 7 500), а з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто судові витрати у розмірі 14 920,54 грн., тобто різниця в судових витратах на користь позивача ОСОБА_1 за результатами розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій становить 40 999,43 грн. (55 920 - 14 920,54).

Таким чином, за правилом ч. 10 ст. 141 ЦПК України, на ОСОБА_2 слід покласти обов`язок сплатити на користь ОСОБА_1 різницю в понесених судових витратах за результатами розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій у розмірі 40 999,43 грн. та, водночас, звільнити ОСОБА_1 від обов`язку сплати на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 14 920,54 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 141, 270, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У порядку частини 10 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) різницю у понесених судових витратах у розмірі 40 999 (сорок тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 43 коп.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 14 920 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот двадцять) грн. 57 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова