08.05.2024 Справа № 756/1800/24
Ун.№756/1800/24
Пр.№4-с/756/24/24
У Х В А Л А

29 квітня 2024 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.
секретаря за участю представника заявника представника стягувача Приходько К.А. ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за

скаргою ОСОБА_4 на дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бучацького Юрія Олександровича,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_4 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою на дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бучацького Юрія Олександровича щодо відмови у скасуванні постанов державних виконавців відділу у виконавчих провадженнях:

-НОМЕР_1 про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2016, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від тієї ж дати, про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.06.2016;

-НОМЕР_2 про відкриття виконавчого провадження від 21.06.2016 та про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2016;

-НОМЕР_3 про відкриття виконавчого провадження від 03.08.2016, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.08.2016, про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.02.2017.

При цьому посилається на те, що ОСОБА_4 є боржником у зазначених виконавчих провадженнях і 06.02.2024 її представником було отримано лист за вих.№5973/3.1-24/вх.4056/3-24, згідно якого відмовлено начальником відділу примусового виконання рішень у скасуванні зазначених постанов.

Скаржниця вважає це рішення не обґрунтованим, оскільки виконавчі провадження були відриті з порушенням правил підвідомчості, визначених ст.21 Закону України «Про виконавче провадження».

Просить визнати дії начальника відділу примусового виконання рішень неправомірними і зобов`язати його скасувати зазначені вище постанови.

В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав, а представник стягувача проти їх задоволення заперечував.

Інші особи до суду не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, суд ухвалив розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши учасників справи, дослідивши її матеріали, судом встановлено наступне.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 23.10.2012 було частково задоволено позовні Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк`до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення коштів, в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк`за кредитним договором № 63/08/840 від 03.07.2008 року в сумі 205951 долар 30 центів США та 321289 грн.92 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки -двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 шляхом реалізації вказаного предмету іпотеки з прилюдних торгів, з початковою ціною продажу в розмірі 1144000 грн.

На виконання цього рішення Оболонським районним судом м.Києва видано виконавчі листи №2-1529/12.

За цим виконавчим листом державними виконавцями відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було відкрито ряд виконавчих проваджень та винесено у них відповідні постанови. А саме:

-НОМЕР_1 про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2016, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від тієї ж дати, про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.06.2016;

-НОМЕР_2 про відкриття виконавчого провадження від 21.06.2016 та про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2016;

-НОМЕР_3 про відкриття виконавчого провадження від 03.08.2016, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.08.2016, про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.02.2017.

12.01.2024 представник заявника звернувся до начальника відділу з заявою про здійснення контролю за рішеннями та діями державних виконавців щодо цього і просив скасувати ці рішення.

06.02.2024 отримано відповідь про відмову у задоволенні заяви.

За приписами ч. ч. 1-3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено право боржника оскаржувати до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, його рішень, дій чи бездіяльності.

Крім того, Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження визначений розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція).

Перевірити законність виконавчого провадження має право, зокрема, начальник відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі (абз. 7 п. 1 розділу XII Інструкції).

Посадові особи, зазначені в абз. 7 п. 1 розділу XII Інструкції, п. 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи, а також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника) (п. 2 розділу XII Інструкції).

Згідно зі ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_4 є боржником у виконавчих провадженнях НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, а тому відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень не вправі звертатись до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Отже, рішення начальника відділу, прийняте за результатами перевірки виконавчих проваджень в порядку ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», не порушує права боржника, оскільки сам начальник відділу не є повноважною особою для здійснення контролю за виконавчими провадженнями щодо боржника і за його скаргою не вправі приймати рішення про скасування постанов підпорядкованих йому державних виконавців. Тому і зобов`язаний судом до скасування цих постанов він бути не може також.

Належним способом захисту прав боржника є виключно звернення до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою щодо рішень державних виконавців, прийнятих у цих виконавчих провадженнях.

З цих підстав, керуючись ст.451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_4 на дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бучацького Юрія Олександровича - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 08.05.2024

Суддя А.М.Майбоженко