КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/318/24
Провадження № 2/552/1156/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2024 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.,

При секретарі - Цимбалюк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

19.01.2024 року до Київського районного суду м.Полтави звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В позовній заяві вказувала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_4 її батько ОСОБА_5 звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Ярового О.Б. з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_3 . Невстигнувши оформити спадщину після померлої дружини, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 . В установлений строк, а саме 02.08.2022 року вона звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Бєлаш Ю.Д. з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 . Цього ж дня нотаріусом було заведено спадкову справу за №10/2022. 01.06.2023 року приватним нотаріусом Бєлаш Ю.Д. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 . Крім того, рішенням Київського районного суду м.Полтави від 07.09.2010 року у справі №2-338/10 зобов`язано Відкрите акціонерне товариство «Полтавський хлібозавод №2» провести приватизацію ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , шляхом передачі квартири у їх власність та видати свідоцтво про право власності на приватизоване житло. Проте слід зазначити, що ОСОБА_2 , понад 10-ть років в даній квартирі не проживає, так як він виїхав закордон, комунальні послуги не сплачує, жодної участі в догляді за квартирою не приймає. На похорон матері ОСОБА_3 не з`являвся, заяв про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав. В зв`язку з чим, просила суд усунути їй перешкоди в користуванні квартирою шляхом позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . Визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею квартири 44,6 кв. м., житловою площею 32,2 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про смерть №782), який в свою чергу прийняв спадщину після померлої дружини - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( актовий запис про смерть №1280). Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 22.01.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

06.02.2024 року судом винесено ухвалу, якою витребувано документи, що перебувають у володінні Управління реєстрації, зняття реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Виконавчого комітету Полтавської міської ради та Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Ухвалою суду від 24.04.2024 року закрито підготовче засідання, а справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кулішов В.П не з`явилися, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи чи розгляд справи, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Причини неявки суду не відомі.

Враховуючи наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 31.07.2021 року, актовий запис про смерть №1280.

Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , який є батьком позивачки ОСОБА_1 , звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Ярового Олександра Борисовича у визначений законом строк, із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_3 . В результаті чого приватним нотаріусом Яровим О.Б. 29.09.2021 року було зареєстровано спадкову справу №62/2021.

Як вбачається з довідки приватного нотаріуса Ярового О.Б. від 21.10.2021 року, ОСОБА_5 є спадкоємцем ОСОБА_3 .

Не встигнувши оформити спадщину після померлої дружини, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 17.06.2022 року, актовий запис про смерть №782.

У визначений законом строк, позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 . Дана заява була прийнята приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Бєлаш Юрієм Дмитровичем, яким було зареєстровано спадкову справу 02.08.2022 року за №10/2022 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 .

01.06.2023 року приватним нотаріусом Бєлаш Ю.Д. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №67/02-31, з якої вбачається, що нотаріусом прийнято заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 після смерті батька ОСОБА_5 та заведено спадкову справу. 01 червня 2023 року ОСОБА_1 просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якої є її чоловік ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Документ, який посвідчує право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якої є її чоловік ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 не надала.

Отже нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що оформлений на померлих.

Так, судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2010 року у справі №2-338/10, позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , до Відкритого акціонерного товариства «Полтавський хлібозавод №2» про зобов`язання вчинити дії щодо приватизації та видачі свідоцтва про право власності на житло задоволено та рішенням суду зобов`язано Відкрите акціонерне товариство «Полтавський хлібозавод №2» провести приватизацію ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , шляхом передачі квартири у їх власність та видати свідоцтво про право власності на приватизоване житло.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 11.11.2010 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2010 року у справі №2-338/10 залишено без змін, тобто рішення Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2010 року діюче та набуло чинності 11.11.2010 року.

В подальшому Господарський суд Полтавської області ухвалою від 31.10.2013 року у справі №18/1316/12 вирішив ліквідувати Приватне акціонерне товариство «Полтавський хлібозавод №2», , вул. О. Вишні, 5, м. Полтава, а державному реєстратору внести запис до Єдиного державного реєстру про припинення юридичної особи Приватне акціонерне товариство «Полтавський хлібозавод №2», , вул. О. Вишні, 5, м. Полтава.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статус Приватного акціонерного товариства «Полтавський хлібозавод №2», - припинено, дата запису 11.11.2013 року, номер запису: 0001818, на підставі судового рішення Господарського суду Полтавської області.

Тобто згідно викладених обставин, спадкодавець за життя квартиру не встигла приватизувати з об`єктивних підстав, оскільки юридична особа яку зобов`язано судом провести процес приватизації та видати відповідне свідоцтво - припинена та не існує.

Також з матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 на балансі чи у комунальній власності міста і чи можливо звернутися до Полтавської міської ради для закінчення приватизації і отримання свідоцтва на право власності на квартиру.

З відповіді Управління майном комунальної власності міста на запит від 19.12.2023 року за №01-05/01.-10/1815-647, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 не перебуває у комунальній власності Полтавської територіальної громади, в Управління майном комунальної власності міста відсутні правові підстави для проведення приватизації вказаної квартири.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 станом на 12.06.2023 року, що виготовлений ПП ПБТІ «Інвентаризатор», квартира має загальну площу 44,6 кв.м., житлову площу 32,2 кв.м.

За довідкою БТІ від 19.06.2023 року, відповідно до матеріалів ПП ПБТІ «Інвентаризатор», нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, реставрація - відсутні. Реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 не проводилась.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.01.2024 року, відомості за параметрами АДРЕСА_2 відсутні.

Отже, як за життя померлих, так і зараз, відсутня особа, що повинна виконати рішення суду і видати свідоцтво про право власності на квартиру, правонаступників припиненої юридичної особи немає, а також квартира не перебуває в комунальній власності міста, реєстрація права власності відсутня, а тому позивачка має перешкоди в оформлення спадщини та не може оформити спадщину в позасудовому порядку.

Також судом встановлено, що спірна квартира не є службовим житловим приміщенням, факти належного отримання квартири та користування підтверджена рішенням Київського районного суду м. Полтави у 2010 році, а оскільки спадкодавці почали процес оформлення квартири за життя отже позивачка має право на отримання вказаної квартири у власність, однак у спосіб, передбачений ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» вони не можуть цього зробити з вищенаведених підстав.

У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 345 ЦК України передбачає, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 1, 3, 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), стосовно якої вирішується питання про передачу у власність.

Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Крім того, як встановлено вище, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2010 року у справі №2-338/10 зобов`язано Відкрите акціонерне товариство «Полтавський хлібозавод №2» провести приватизацію ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , шляхом передачі квартири у їх власність та видати свідоцтво про право власності на приватизоване житло.

Проте, ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 вже 10 (десять) років, його речі відсутні в квартирі. Маючи родичів в Російській Федерації, на початку 2014 року та в зв`язку з анексією АР Крим, маючи проросійські переконання, він виїхав за кордон, до РФ, і до цього часу не повертався на територію України, тобто не проживав і не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , не платить комунальні платежі, не бере участі в її утриманні та поточному ремонті, тобто він самоусунувся від власності та створює перешкоди позивачці в користуванні квартирою шляхом несплати комунальних платежів, а тому фактично збільшується фінансове навантаження по утриманні квартири на єдиного спадкоємця - позивачці у справі.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою відсутністю за місцем реєстрації,а тому позивач як єдиний спадкоємець квартири вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки Відповідач створює перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

А тому, враховуючи вищевикладеного, суд вважає за доцільне визнати право власності за ОСОБА_1 , на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в свою чергу прийняв спадщину після померлої дружини - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 264,265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) перешкоди в користуванні квартирою шляхом позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею квартири 44,6 кв. м., житловою площею 32,2 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про смерть №782), який в свою чергу прийняв спадщину після померлої дружини - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( актовий запис про смерть №1280).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 сплачений судовий збір в розмірі 4460,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не встановлено, остання відома адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.05.2024 року.

Головуючий суддя Т.В.Турченко