Справа №: 398/2243/23
провадження №: 2/398/332/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" березня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

з участі секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,

представника позивача - адвоката Ковальова А.І.,

представника відповідача - адвоката Бзарова Р.В.,

представника Пантаївської селищної ради - Кадерової Д.С.,

представника органу опіки та піклування - Нечитайло В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Пантаївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якої діє адвокат Ковальов А.І., звернулася до суду з позовом про визнання недійсним з моменту вчинення заповіту, посвідченого 14.01.2021 року від імені ОСОБА_5 секретарем Пантаївської селищної ради м. Олександрія Кіровоградської області, зареєстрований в реєстрі за №2. В своєму позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входять належні спадкодавцю частки житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього господарсько-побутовими будівлями. Будучи спадкоємцем першої черги за законом, 01.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де довідався, що 14.01.2021 року матір`ю був складений заповіт, посвідчений секретарем Пантаївської селищної ради м. Олександрія Кіровоградської області, зареєстрований в реєстрі за №2, яким вона заповіла усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рівних частинах. Вважає, що вказаний заповіт складено та посвідчено з порушенням вимог ст.ст.1247, 1251 ЦК України, п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про нотаріат» та п.1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, оскільки відсутній нормативний акт органу місцевого самоврядування, яким на посадову особу покладено вчинення нотаріальних дій. З огляду вказане, складений ОСОБА_5 заповіт посвідчений секретарем Пантаївської селищної ради м. Олександрія Кіровоградської області, у відповідності до ст.1257 ЦК України просить визнаний недійсним.

Ухвалою суду від 05.05.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.17).

Ухвалою суду від 19.07.2023 року замінено неналежного відповідача належним відповідачем ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Пантаївську селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області (а.с.38).

Ухвалою суду від 21.08.2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с.63).

30.08.2023 року до суду надійшов відзив відповідача в якому представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Бзаров Р.В. просить у задоволенні позову відмовити (а.с.76).

19.10.2023 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про визнання позову (а.с.86)

Ухвалою суду від 29.11.2023 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - орган опіки та піклування виконавчого комітету Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.93).

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ковальов А.І. (а.с.13) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Посилаючись на обставини викладені у позові просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.32, 90).

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Бзаров Р.В. (а.с.59) в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Наголосив, що відповідач діє в інтересах малолітніх дітей. ОСОБА_2 у шестимісячний термін звернулася до нотаріуса з заявою саме про прийняття спадщини. Посилаючись на обставини викладені у відзиві просить, в інтересах малолітніх дітей, у задоволенні позову відмовити. Така позиція була узгоджена з відповідачем.

Представник третьої особи Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області Кадерова Д.С. (а.с.29, 107) в судовому засіданні зазначила, що посадова особа, яка посвідчила оскаржуваний заповіт була уповноважена на це відповідним рішенням виконавчого комітету. Також посадова особа має доступ до необхідних державних реєстрів, в тому числі і до реєстру правочинів, куди вносяться усі передбачені чинним законодавством відомості. Вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. В подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.135).

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області Нечитайло В.В. (а.с.109) в судовому засіданні вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Заповідач розпорядилася своїм майном на користь малолітніх дітей, їх мати не вправі відмовитися від спадщини, до органу опіки та піклування будь-яких заяв від неї не надходило. В подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.134).

Суд на підставі ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 залучено до участі у справі в якості відповідача, яка діє в інтересах малолітніх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 19.10.2023 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про визнання позову. Після цього вона в судове засідання не з`являлася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку, що подана ОСОБА_2 заява про визнання нею позову порушує права та інтереси її малолітніх дітей, а тому суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1 , матір`ю якого є ОСОБА_5 , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5, 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла зокрема частка житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього господарсько-побутовими будівлями (а.с.10-11).

Відповідно до копії заповіту, посвідченого 14.01.2021 року ОСОБА_6 , секретарем Пантаївської селищної ради міста Олександрії Кіровоградської області, зареєстровано в реєстрі за №2, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рівних частинах (а.с.12).

Згідно світлокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 (а.с.34).

Згідно світлокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_2 (а.с.35).

Як визначено у ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.2-4 ст.1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно положень ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача.

Статтею 1247 ЦК України визначені загальні вимоги до форми заповіту, відповідно до яких, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем та має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначених у ст. 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваних правочин).

Також, у п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам роз`яснено, що відповідно до ст. 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 ЦК України тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 225 ЦК України, тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Відповідно до ст. 215, 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Таким чином оспорюваний правочин є недійсним в силу визнання його судом, а нікчемний - в силу припису закону.

Із змісту наведених вище норм вбачається, що заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсним є заповіт:

1) в якому волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі;

2) складений особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту);

3) складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Позивач вважає, що заповіт ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 14.01.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №2, складено з порушенням вимог щодо його посвідчення, а саме відсутній нормативний акт органу місцевого самоврядування, яким на посадову особу, яка посвідчувала заповіт, покладено вчинення нотаріальних дій.

Згідно ч.2 ст.209 ЦК України, нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Відповідно до положень ст.1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Пунктами 1, 2 ч.1 ст.37 Закону України «Про нотаріат», визначено, що у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: вживають заходів щодо охорони спадкового майна; посвідчують заповіти ( крім секретних).

Згідно ст.41 Закону України «Про нотаріат», нотаріальні дії вчиняються зокрема у приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, якщо особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також якщо того вимагають особливості вчинюваної нотаріальної дії, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза зазначеними приміщеннями.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року за № 3306/5, нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій (п.1.2). Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування (п.2.1).

Розділ ІІІ вказаного Порядку, визначає правила вчинення окремих видів нотаріальних дій зокрема посвідчення заповітів.

Отже, вирішальне значення має з`ясування питання прийняття виконавчим комітетом сільської ради рішення про покладення на певну особу виконавчого комітету обов`язків (надання повноважень) вчинення нотаріальних дій, з огляду на що судом було задоволено клопотання представника третьої особи Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області ОСОБА_7 від 06.02.2024 року про долучення до матеріалів справи доказу (а.с.129).

Так, ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначає систему місцевого самоврядування, яка включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

В силу ч.1 ст.11, ч.1, 3 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування», виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах ( у разі їх створення ) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села ( добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл ), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Як слідує із п.п.5 п.«б» ч.1 ст.38 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів цивільного стану.

Положеннями ч.6 ст.59 зазначеного вище Закону передбачено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті ( у разі її створення ) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Як встановлено в судовому засіданні, п.п.1) п.1 рішення виконавчого комітету Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, №3 від 28.12.2020 року «Про уповноваження на вчинення дій», ОСОБА_6 , секретаря селищної ради, уповноважено на вчинення нотаріальних дій, передбачених частиною першою статті 37 Закону України «Про нотаріат» та на проведення державної реєстрації актів цивільного стану передбачених частиною другою статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (а.с.131).

Суд, оцінюючи надані учасниками процесу докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку, що заповіт ОСОБА_5 складений в приміщені Пантаївської селищної ради 14.01.2021 року з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року за № 3306/5, посвідчений уповноваженою на те особою, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Сторони не ставили питання про розподіл судових витрат, тому суд не вирішує даного питання.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-83, 223, 258, 259,263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Пантаївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.03.2024 року.

Суддя: Л.І. Стручкова