провадження № 2/205/1687/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Саруханової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 07.12.2023 року звернулась до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 32 345,00 грн.

Позов мотивований тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.10.2003 року, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2014 року. Від сумісного шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наразі проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2014 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Втім, аліментів, що сплачуються відповідачем за рішенням суду, не вистачає на утримання дитини, а її виховання, навчання, лікування та дозвілля потребує додаткових витрат, які відповідач у добровільному порядку не надає. Тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача половини додаткових витрат, які вона понесла за навчання дитини: в ТОВ «Дніпро Стрім» за період з вересня 2021 року по травень 2022 року в розмірі 27 370,00 грн.; за навчання дитини в КЗО «Навчально-виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа-дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета Щастя» Дніпровської міської ради за період з вересня 2021 року по травень 2022 року, з вересня 2022 року по травень 2023 року в розмірі 18 660,00 грн.; загалом 32 345,00 грн. У вересні 2021 року дитина перейшла у старшу групу навчання (13-18 років) і відповідно до укладеного договору № 021019881 від 06.09.2021 року позивачем сплачено за навчання у ТОВ «Дніпро Стрім», яке представляє торгову марку «Комп`ютерна Академія ШАГ» за період з вересня 2021 року по грудень 2021 року суму 13 685,00 грн. та за період з січня 2022 року по травень 2022 року суму 13 685,00 грн. Загалом позивачем сплачено 23 370,00 грн. за навчання дитини у ТОВ «Дніпро Стрім» за період вересень 2021 року грудень 2021 року, січень 2022 року травень 2022 року.

Також 01.09.2021 року позивач уклала з КЗО «Навчально-виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа-дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета Щастя» ДМР договір на навчання дитини за 2021-2022 рік, відповідно до п. 3.2 Договору вартість ДОП у 2021-2022 н.р. для одного учня за один навчальний місяць становить 2 488,00 грн. Позивачем за навчання дитини за період з вересня 2021 року по травень 2022 року сплачено 14 928,00 грн. 01.09.2022 року позивач уклала з КЗО «Навчально-виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа-дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета Щастя» ДМР договір на навчання дитини за 2021-2022 рік, відповідно до п. 3.2 Договору вартість ДОП у 2022-2023 н.р. для одного учня за один навчальний місяць становить 2 488,00 грн. Позивачем за навчання дитини за період з вересня 2022 року по травень 2023 року сплачено 22 392,00 грн. Загалом позивачем за навчання дитини в КЗО «Навчально-виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа-дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета Щастя» ДМР за період з вересня 2021 року по травень 2022 року, з вересня 2022 року по травень 2023 року сплачено 37 320,00 грн.

Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 12.12.2023 року цивільну справу передано на розгляд до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 24.01.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з`явилась, письмово просила розглядати справу без її участі.

Відповідач письмово просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.10.2003 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 10).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2014 року в справі № 201/12268/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 17.09.2014 року (а.с. 11-12).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2019 року по справі № 201/10348/19 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини залишено без задоволення (а.с. 16-18).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.06.2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2019 року по справі № 201/10348/19 скасовано, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 11152 грн., в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено; стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 3000 грн. (а.с. 19-21).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2022 року по справі № 201/7641/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 22 507 грн. 73 коп. та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., а всього 25 507 грн. 73 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. (а.с. 22-25).

Встановлено, що позивачем з метою розвитку здібностей дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено з ТОВ «Дніпро Стрім», яке представляє торгову марку «Комп`ютерна Академія ШАГ» договір № 021019881 від 06.09.2021 року (а.с. 26-29).

При цьому, позивачем сплачено за навчання у ТОВ «Дніпро Стрім», яке представляє торгову марку «Комп`ютерна Академія ШАГ», за період з вересня 2021 року по грудень 2021 року суму 13 685,00 грн. та за період з січня 2022 року по травень 2022 року суму 13 685,00 грн. Загалом позивачем сплачено 23 370,00 грн. за навчання дитини у ТОВ «Дніпро Стрім» за період з вересня 2021 року по грудень 2021 року та з січня 2022 року по травень 2022 року (а.с. 30-34).

Також 01.09.2021 року позивач уклала з КЗО «Навчально-виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа-дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета Щастя» ДМР договір на навчання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за 2021-2022 рік, відповідно до п. 3.2 вказаного Договору вартість ДОП у 2021-2022 н.р. для одного учня за один навчальний місяць становить 2 488,00 грн. (а.с. 35).

Позивачем за навчання дитини за період з вересня 2021 року по травень 2022 року сплачено 14 928,00 грн. (а.с. 36-41).

01.09.2022 року між позивачем та КЗО «Навчально-виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа-дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета Щастя» ДМР укладено договір на навчання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за 2021-2022 рік, відповідно до п. 3.2 вказаного Договору вартість ДОП у 2022-2023 н.р. для одного учня за один навчальний місяць становить 2 488,00 грн. (а.с. 42-43).

Позивачем за навчання дитини за період з вересня 2022 року по травень 2023 року сплачено 22 392,00 грн. (а.с. 44-52).

Загалом позивачем за навчання дитини в КЗО «Навчально-виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа-дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета Щастя» ДМР за період з вересня 2021 року по травень 2022 року, з вересня 2022 року по травень 2023 року сплачено 37 320,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

У національному законодавстві України право дитини на утримання, що також прямо кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-1489цс17 від 13.09.2017 року та в постанові Верховного Суду № 61-21441св18 від 05.07.2018 року.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких наведений у статті. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила позов (постанова Верховного Суду від 22.05.2019 року, справа № 201/15248/16-ц, провадження № 61-4862св18).

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо) (постанова Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 320/383/19.

З огляду на встановлені обставини та вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що витрати на навчання дитини в ТОВ «Дніпро Стрім», яке представляє торгову марку «Комп`ютерна Академія ШАГ», сплачені позивачем за період з вересня 2021 року по грудень 2021 року та з січня 2022 року по травень 2022 року в розмірі 23 370,00 грн. є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки викликані особливими обставинами, пов`язаними з розвитком певних здібностей дитини, а саме в кібернетиці, користуванні комп`ютером, та зумовлені необхідністю розвитку здібностей дитини, у тому числі до ІТ наук, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на навчання дитини в ТОВ «Дніпро Стрім», яке представляє торгову марку «Комп`ютерна Академія ШАГ», у розмірі половини від вказаної вище суми, що складає 11 685,00 грн.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на навчання в КЗО «Навчально-виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа-дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета Щастя» ДМР, оскільки ці витрати відносяться до загального розвитку дитини, і є не обов`язковими, а є добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Позивач самостійно, на власний розсуд, обрала заклад, у якому донька навчається без погодження з батьком дитини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із наступного.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, її позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги адвоката від 01.09.2023 року, укладений між адвокатом Кречетовою О.А. та позивачем; свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю; квитанцію до прибуткового касового ордера від 01.09.2023 року на суму 5 000,00 грн. (а.с. 67-69).

Відповідно до п. 5 Договору, до гонорару входить: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин 1 000,00 грн.; вивчення та правовий аналіз документів 1 500,00 грн.; підготовка (складання) позовної заяви 2 500,00 грн., всього 5 000,00 грн.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 1 806,31 грн. (11 685,00 грн. х 5 000,00 грн. : 32 345,00 грн. = 1 806,31 грн.).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 180-183, 185 СК України, ст. ст. 4, 12-13, 77-78, 81, 133, 137, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 11 685,00 грн. (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень).

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1 806,31 грн. (одна тисяча вісімсот шість гривень 31 копійка).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Басова