ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1760/24 Справа № 243/4161/23 Суддя у 1-й інстанції - Дюміна Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів Агєєва О.В., Бондар Я.М.,

за участю секретаря Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №243/4161/23 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зеленська Каріна Андріївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та стягнення недоотриманої пенсії,

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2023 року,

встановив:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі за текстом ГУ ПФУ в Донецькій області) про визнання права власності в порядку спадкування за законом, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та стягнення недоотриманої пенсії.

Уточнивши позовні вимоги (а.с.180-182), позов обґрунтувала тим, що бабуся позивача - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті залишилася спадщина у виді недоотриманої пенсії.

На запит нотаріуса органом Пенсійного фонду України було надано відомості щодо наявності недоотриманої пенсії у сумі 24 798,74 гривень з вказівкою, що нарахування здійснювалося відповідно до вимог ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, після чого нотаріусом було видано позивачеві свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану суму недоотриманої пенсії.

На запит представника позивача відповідач повідомив, що недоотримана пенсія в сумі 24 798,74 гривень нарахована ОСОБА_3 за період з 23 листопада 2018 року по 31 серпня 2019 року, в той час як виплата пенсії померлій була припинена з 01 вересня 2014 року.

На звернення позивача щодо виплати недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право на спадщину відповідач листом від 10 липня 2023 року відповідач повідомив про відсутність недоотриманої пенсії, оскільки заява про виплату надійшла 21 червня 2023 року, в той час як спадкодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто минуло більше трьох років.

Вважає, що інформація, надана нотаріусу щодо загальної суми заборгованості по пенсії, яка мала бути успадкована позивачем, не відповідала дійсності.

Вважає такі дії відповідача неправомірними та такими, що порушують її права та законні інтереси, за захистом яких вона змушена звернутися до суду.

Зазначає, що відповідач повинен був надати нотаріусу інформацію про недоотриману пенсію, що залишилась після смерті ОСОБА_3 без обмеження трирічним строком, але безпідставно обмежив цю суму строком.

Просила суд визнати за нею право власності на недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2014 року по 15 серпня 2019 року в сумі 85 852,60 гривень, внести зміни до виданого свідоцтва про право на спадщину, зазначивши, що спадщина складається з недоотриманої пенсії 85 852,60 гривень та стягнути на користь позивача в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію в розмірі 85 852,60 гривень.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 23 листопада 2018 року по 31 серпня 2019 року в сумі 24 798, 74 гривень, що входить до складу її спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМС 407129 від 22 травня 2023 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Донецької області Зеленською К.А. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2014 року по 22 листопада 2018 року в сумі 126 462, 78 гривень. Стягнуто з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2014 року по 22 листопада 2018 року в сумі 126 462, 78 гривень. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 частину понесених нею судових витрат по сплаті судового збору у сумі 1 717, 76 гривень витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 гривень. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області судовий збір в розмірі 351, 22 гривень.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Донецькій області просить рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2023 року скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що запит приватного нотаріуса управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії та надано відомості про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 в розмірі 24 798,74 гривень з урахуванням вимог статті 46 Закону № 1058. 21 червня 2023 року із заявою про виплату недоотриманої пенсії звернулася позивачка, за результатами розгляду заяви у виплаті недоотриманої пенсії було відмовлено, оскільки з моменту смерті спадкодавця минуло більше трьох років, тому недоотримана пенсія відсутня. ОСОБА_3 перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримував пенсію за віком, розмір пенсії станом на 01 серпня 2014 року складав 12 09,87 гривень. З 01 вересня 2014 року виплата пенсії призупинена у зв`язку з не підтвердженням фактичного місця проживання. Знята з обліку у зв`язку зі смертю, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 . Нараховані суми, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тобто розмір пенсії зменшується в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину. Звертає увагу, що пенсійні кошти у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_3 , які не нараховувалися за життя спадкодавця, не входять до складу спадщини. Право на нарахування пенсії не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у соціальних та трудових відносинах. Оскільки за життя померла не вжила заходи щодо своєчасного нарахування та отримання нарахованої пенсії, вона не скористалася своїм правом на отримання належних їй сум пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача, представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ГУ ПФУ в Донецькій області підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції, врахувавши, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивачки як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, стосується права власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої але не виплаченої пенсії спадкодавця за період, який не увійшов до Свідоцтва про право на спадщину за законом за період з 01 вересня 2014 року по 22 листопада 2018 року, врахувавши, що, згідно з відомостями у довідці відповідача пенсія ОСОБА_3 за місяць становила 2 444,67 гривень, та за вказаний період загальний розмір недоотриманої пенсії склав 126 462,78 гривень (2 444,67 гривень*51 місяць 22 дні), дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх часткового задоволення.

Апеляційний суд не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду першої інстанції в частині визначення суми недоотриманої пенсії ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2014 року по 15 серпня 2019 року та в частині стягнення з відповідача на користь позивача, в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 23 листопада 2018 року по 31 серпня 2019 року у сумі 24 798, 74 гривень, що входить до складу її спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та зазначає наступне.

Відповідно пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Позивачем рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про внесення змін до виданого свідоцтва про право на спадщину не оскаржується, тому апеляційним судом в цій частині не перевіряється.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення в оскаржуваній частині, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25 вересня 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку Донецької області у віці 86 років.

На запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Курносової М.В. ГУ ПФУ в Донецькій області 03 грудня 2021 року надано відомості про наявність недоотриманої пенсії ОСОБА_4 у сумі 24 798,74 гривень.

22 травня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зеленською К.А., в порядку заміщення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Курносової М.В., видане свідоцтво про право на спадщину № 471, за змістом якого спадкоємцем майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошових коштів у виді недоотриманої пенсії в сумі 24 798,74 гривень.

21 червня 2023 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 28 червня 2023 року за результатом розгляду заяви від 21 червня 2023 року № 1683 та поданих документів прийнято рішення щодо відмови ОСОБА_1 у оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , оскільки виявлені порушення норм чинного законодавства, а саме вимог ст. 46 Закону № 1058. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заява щодо виплати недоотриманої пенсії зареєстрована 21 червня 2023 року, пройшло більше ніж три роки з дня смерті до дня звернення за отриманням пенсії, тобто недоотримана пенсія відсутня.

Відповідно відомостей ГУ ПФУ в Донецькій області від 10 липня 2023 року, наданих на запит представника позивача, ОСОБА_3 перебувала на обліку ГУ ПФУ в Донецькій області та отримувала пенсію, розмір пенсії станом на 01 серпня 2014 року складав 1 209,87 гривень, з 01 вересня 2014 року виплата пенсії ОСОБА_3 не здійснювалась. Пенсійну справу знято з обліку у зв`язку зі смертю пенсіонерки. 21 червня 2023 року з заявою про виплату недоотриманої пенсії звернулася ОСОБА_1 , за результатами розгляду заяви відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії оскільки минуло більше трьох років з дня смерті суми до дня звернення за недоотриманою пенсією, тобто згідно ст.46 Закону України № 1058 недоотримана пенсія відсутня.

За відомостями ГУ ПФУ в Донецькій області від 14 липня 2023 року, наданих на запит представника позивача, сума недоотриманої пенсії розраховується з урахуванням ч.1 ст.46 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання спадкоємцями заяви про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, з усіма необхідними документами. Отже, недоотримана пенсія за померлу ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно відомостей Підсистеми призначення та виплати пенсій, наданих ГУ ПФУ в Донецькій області на виконання ухвали суду, ОСОБА_3 з 25 лютого 1988 року отримувала пенсію за віком, востаннє пенсію було виплачено у серпні 2014 року в сумі 1 209,87 гривень. З вересня 2014 по жовтень 2018 у графах «призначена сума», «нараховано», «виплачено» зазначено 0, у листопаді 2018 року - 649,51 гривень, з грудня 2018 року по лютий 2019 року включно 2 444,67 гривень щомісячно, з березня 2019 року по червень 2019 року 2 798,07 гривень, з липня 2019 року по серпень 2019 року 2 811,47 гривень. Всього сума нарахованої, але не виплаченої пенсії становить 24 798,74 гривень. Згідно розрахунку відповідача, наданого на виконання ухвали суду, недоотримана пенсія в сумі 24 798,74 гривень нарахована за період з 23 листопада 2018 року по 31 серпня 2019 року.

Отже, спір між сторонами виник з приводу захисту позивачкою свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Підставою позовних вимог позивач зазначає наявність у неї як спадкоємця після смерті бабусі права на спадкування недоотриманої суми пенсії, однак відповідач незаконно перешкоджає реалізації її прав, як спадкоємця, на отримання належного їй спадкового майна.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За викладених обставин, суд першої інстанції, встановивши, що позивач має право на спадкове майно - пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах, дійшов вірного висновку про порушення відповідачем права власності позивачки на вказану суму грошових коштів, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягнення її на користь ОСОБА_1 .

Отже, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до помилкового судового рішення. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апеляційної інстанції не надано.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач, заявляючи позові вимоги, просила суд визнати за нею право власності на недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2014 року по 15 серпня 2019 року в сумі 85 852,60 гривень, внести зміни до виданого свідоцтва про право на спадщину, зазначивши, що спадщина складається з недоотриманої пенсії в сумі 85 852,60 гривень та стягнути з відповідача на її користь в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію в сумі 85 852,60 гривень.

Вимог щодо стягнення з відповідача на свою користь в порядку спадкування за законом недоотриманої пенсії, яка була нарахована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 23 листопада 2018 року по 31 серпня 2019 року в сумі 24 798, 74 гривень позивачем заявлено не було.

Також позивачем не заявлено позовних вимог про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2014 року по 22 листопада 2018 року в сумі 126 462, 78 та стягнення такого розміру недоотриманої пенсії.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ст. 13 ч.ч.1, 3 ЦПК України).

Вирішуючи позов по суті, суд першої інстанції порушив принцип диспозитивності цивільного судочинства, оскільки вийшов за межі позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просила суд визнати за позивачем право власності на недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2014 року по 15 серпня 2019 року у сумі 85 852,60 гривень, внести зміни до виданого свідоцтва про право на спадщину, зазначивши, що спадщина складається з недоотриманої пенсії 85852,60 гривень та стягнути на користь позивача в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію у сумі 85 852,60 гривень., тому апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції, з визначенням, що за ОСОБА_1 підлягає визнанню право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2014 року по 15 серпня 2019 року в сумі 85 852,60 гривень та стягнути з відповідача на користь позивача вказаний розмір недоотриманої пенсії. Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача в порядку спадкування за законом недоотриманої пенсії, яка була нарахована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 23 листопада 2018 року по 31 серпня 2019 року в сумі 24 798, 74 гривень підлягає скасуванню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, у зв`язку задоволенням двох позовних вимог позивача, суд першої інстанції вірно визначив розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, та з відповідача на користь держави, зміна розміру стягнутих судом першої інстанції сум в межах заявлених позовних вимог, не змінює висновків суду про задоволення двох позовних вимог позивача, тому підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2023 року в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 23 листопада 2018 року по 31 серпня 2019 року в сумі 24 798, 74 гривень, що входить до складу її спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМС 407129 від 22 травня 2023 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Донецької області Зеленською К.А. скасувати.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2023 року змінити, визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2014 року по 15 серпня 2019 року в сумі 85 853, 60 гривень.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2023 року змінити, стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період 01 вересня 2014 року по 15 серпня 2019 року в сумі 85 853, 60 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 08 травня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста