Справа № 439/2001/23
Провадження № 2/439/55/24
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Броди Львівської області

Бродівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді Марків Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Микитюк Х.І.,

у відкритому судовому засіданні в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором позики,

встановив:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Товариство) звернулося до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором позики.

В позовній заяві (а.с. 2 7) викладено наступну позицію.

На підставі укладеного 03 листопада 2021 року договору № 904494220 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надано ОСОБА_1 кредит в сумі 13 500 грн.

Позичальник грошові зобов`язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним) за договором належним чином не виконував, у зв`язку із чим виникла заборгованість.

За договором факторингу між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» останнє набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 904494220.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та позивачем укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого Товариство набуло право грошової вимоги за договором № 904494220 до ОСОБА_1 у сумі 54 502,60 грн. (заборгованість за основною сумою боргу 13 500 грн., заборгованість за процентами за користування позикою 41 002,60 грн.).

На підставі укладеного 17 листопада 2021 року договору № ТОВ «ІНФІНАНС» надано ОСОБА_1 позику в сумі 1 079 грн.

Позичальник грошові зобов`язання (щодо повернення позики, сплати процентів за користування нею) за договором належним чином не виконував, у зв`язку із чим виникла заборгованість.

24 листопада 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 24/11-22, відповідно до умов якого Товариство набуло право грошової вимоги за договором № до ОСОБА_1 у сумі 7 857,60 грн. (заборгованість за основною сумою боргу 1 079 грн., заборгованість за процентами за користування позикою 6 778,60 грн.).

Відзив на позов не надходив.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився вдруге, про причини неявки, їх поважність суд не оповістив; будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.

Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності її учасників.

Судом встановлено, що 03 листопада 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) в електронній формі укладено договір кредитної лінії № 904494220 (а.с. 8 13), за умовами якого кредитодавець надав відповідачу кредит в сумі 13 500 грн., зі сплатою 1,98 % від суми за кожну добу день користування (722,70 % річних), на строк до 03 грудня 2021 року (дисконтний період).

Відповідно до п. 1.9.3 договору, якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому договором, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 % річних, що становить 2,10 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду.

ОСОБА_1 кредит одержав 03 листопада 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 59).

Згідно з наданим Товариством розрахунком (а.с. 19, 58, 60), відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів, внаслідок чого допустив заборгованість за договором у сумі 54 502,60 грн. (заборгованість за основною сумою боргу 13 500 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 41 002,60 грн.).

За договором факторингу від 28 листопада 2018 року, в редакції додаткової угоди до нього від 31 грудня 2020 року № 26 (а.с. 14 19) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 904494220.

20 жовтня 2022 року між Товариством та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 54 502,60 грн. за кредитним договором № 904494220 (а.с. 17 20).

17 листопада 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) в електронній формі укладено договір про надання позики № (а.с. 25, 29 30), за умовами якого позикодавець надав відповідачу позику в сумі 1 079 грн., зі сплатою 1,75 % від суми за кожну добу день користування (638,75 % річних), на строк 30 днів. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, становить 3,5 % за кожен день від несвоєчасно сплаченої суми кредиту.

ОСОБА_1 позику одержав 17 листопада 2021 року, що підтверджується квитанцією (а.с. 26).

Відповідно до наданого Товариством розрахунком (а.с. 34, 35), відповідач порушив зобов`язання щодо повернення позики, сплати процентів, внаслідок чого допустив заборгованість за договором у сумі 7 857,60 грн. (заборгованість за основною сумою боргу 1 079 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 6 778,60 грн.).

24 листопада 2022 року між Товариством та ТОВ «ІНФІНАНС» укладено договір факторингу № 24/11-22/2, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 7 857,60 грн. за договором позики № (а.с. 42 46).

Як встановлено ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України.

Суд вважає, що позикодавці виконали свої зобов`язання за договорами, відповідач користувався кредитними коштами та позикою, проте не виконував зобов`язання з їх повернення та сплати процентів, допустив заборгованість.

Розмір заборгованості за кредитним договором та договором позики суд визнає обґрунтованою.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Як встановлено ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд визнає, що невиконанням умов кредитних договорів порушені права нового кредитора у зобов`язанні, тому позивач має право вимагати повернення позичальником заборгованості за договором від 03 листопада 2021 року в сумі (заборгованість за основною сумою боргу 13 500 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 41 002,60 грн.) та за договором від 17 листопада 2021 року у сумі 7 857,60 грн. (заборгованість за основною сумою боргу 1 079 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 6 778,60 грн.)

Таким чином, стягненню з відповідача на користь Товариства підлягає 62 360,20 грн., та, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений позивачем судовий збір (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263 265, 280 282 ЦПК України,

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, б. 30; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 35625014) до ОСОБА_1 (адреса реєстраційного обліку місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором від 03 листопада 2021 року договору № 904494220 в сумі 54 502,60 грн. та за договором позики від 17 листопада 2021 року № в сумі 7 857,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати в сумі 2 684 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення та/або апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання заяви про перегляд заочного рішення та залишення її без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення 19 січня 2024 року (або постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А. Марків