Провадження № 2/127/3195/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Боярова В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя при розірванні шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя при розірванні шлюбу.

Позов мотивовано тим, що з 30.10.2001 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2024 року був розірваний. У період шлюбу сторонами спільними зусиллями, за спільні кошти та власною працею було збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходить на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , який введено в експлуатацію і який відповідно є спільною сумісною власністю подружжя. Однак, після розлучення сторони не можуть дійти згоди щодо добровільного розподілу спільного майна. Таким чином, позивач просив суд визнати майно земельну ділянку, кадастровий номер 052068100:01:001:0300, площею 0,12 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, адреса: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101, житловий будинок літера «А», з господарськими будівлями і спорудами, загальної площею 84,1 кв.м, житловою площею 53,1 кв.м., сарай - літера «Б», погріб - літера п/Б, криниця №1, вигрібна яма - літера «в/я». Адреса - АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 спільною сумісною власністю подружжя та поділити спільне сумісне майно подружжя та визнати: за позивачем - ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житлового будинку літера «А», загальною площею 84,1 кв.м, житловою площею 53,1 кв.м., сараю - літера «Б», погрібу - літера п/Б, криниці №1, вигрібної ями - літера «в/я», за адресою - АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, визнати за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0300, площею 0,12 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, за адресою АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101. Визнати за Відповідачкою - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житлового будинку літера «А», загальною площею 84,1 кв.м, житловою площею 53,1 кв.м., сараю - літера «Б», погрібу - літера п/Б, криниці №1, вигрібної ями - літера «в/я», за адресою - АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0300, площею 0,12 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, за адресою АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101. Стягнути з відповідачки понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 9 084,00 грн., та за проведення експертної оцінки майна 1 500,00 грн.

Ухвалою суду від 08.07.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів.

21.08.2024 року на адресу суду від позивача ОСОБА_4 надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просив суд в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, а саме: 1. житлового будинку літера «А», загальною площею 84,1 кв.м, житловою площею 53,1 кв.м., сараю - літера «Б», погрібу - літера п/Б, криниці №1, вигрібної ями - літера «в/я», який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 . 2. земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0300, площею 0,12 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідачки на його користь витрати по сплаті судіого збору у розмірі 9 084,00 грн., заа проведення оцінки майна 1 500,00 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 12 112,00 грн.

У свою чергу, 02.09.2024 року на адресу суду від відповідачки ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. Відповідчка вказала, що позовні вимоги у частині поділу майна подружжя визнає у повному обсязі. При цьому, заперечує щодо стягнення з неї повного розміру судового збору, та просила суд повернути позивачу 50% сплаченого судового збору, заявлений розмір витрат на правову допомогу вважала неспівмірним із складністю справи та просила зменшити його розмір, щодо витрат на експертизу заперечувала.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заяву про зміну предмету позову підтримав у повному обсязі. Просив прийняти її до розгляду. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. У зв`язку з визнанням відповідачкою позовних вимог, просив суд повернути позивачу 50% сплаченого судового збору, іншу половину стягнути з відповідачки, стягнути з відповідачки витрати за проведення експертизи у сумі 1 500,00 грн. Вказав, що від стягнення з відповідачки витрат на професійну допомогу позивач відмовляється.

Відповідчка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 не заперечували щодо прийняття заяви про зміну предмету позову. Позовні вимоги відповідачка визнала. Просила суд повернути позивачу 50% сплаченого судового збору, не заперечувала щодо стягнення з неї витрат на проведення експертизи у розмірі 1 500,00 грн.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою, в якій зазначав про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30.10.2001 року сторони спору зареєстрували шлюб, однак, за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2024 року шлюб між ними було розірвано (а.с.17-18).

Відповідно до повторного Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.62).

Відповідно до повторного Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.63).

Згідно Свідоцтва про право власності від 27.01.2010 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності (а.с.15).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що право власності на земельні ділянку кадастровий номер :01:001:0300, площею 0,12 га зареєстроване за ОСОБА_2 , розмір частки 1. Право власності на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, загальною площею 84,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 (а.с.6-8).

Відповідно до технічного паспорту садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 складається з прихожої 12.5 кв.м., кухня 11.8 кв.м., кімнати - 13.3 кв.м., кімнати 13.3 кв.м., кімнати 26.5 кв.м., комори 6.7 кв.м.. Всього по будинку - 84.1 кв.м. (а.с.9-14).

Відповідно до Звіту про оцінку майна від 29.04.2024 року ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_2 становить 3 341 664,00 грн. (а.с.19-44).

Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України та ЦК України зокрема, в частині щодо права спільної сумісної власності подружжя, здійснення останнім цього права, способів та порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Частиною 2 статті 60 СК України передбачено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело та час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Такий правовий висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.

Спірне нерухоме майно було придбано сторонами в справі під час шлюбу, а тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Іншого судом не встановлено.

Відповідно до ст. 372 ЦК України в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Аналізуючи наведені вище норми сімейного законодавства України, можна дійти висновку, що майно, яке набуте подружжям під час перебування у шлюбі та є об`єктом права спільної сумісної власності цього подружжя у випадку вирішення питання про його розподіл підлягає поділу між сторонами у рівних частках.

А тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задовоення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України з огляду на визнання відповідачкою позову суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду за вимогу щодо поділу спірної квартири, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом за вимогу щодо поділу спільного майна, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Крім того, підлягає стягнення з відповідачки на користь позивача витрати за проведення експертної оцінки майна у розмірі 1 500,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 08.05.2024 року.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України ст. ст. 368, 372 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсний та поділ спільного майна подружжя, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Прийняти заяву ОСОБА_4 про зміну предмету позову від 21.08.2024 року.

Позов задовольнити повністю.

В порядку поділу спільного майна бувшого подружжя, визнати за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину:

1. житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житлового будинку літера «А», загальною площею 84, 1 кв.м, житловою площею 53,1 кв.м., сараю - літера «Б», погрібу - літера п/Б, криниці №1, вигрібної ями - літера «в/я», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0300, площею 0,12 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 4 542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) гривні 00 копійок, відповідно до квитанції №0.0..1 від 06.03.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 4 542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок, витрат за проведення експертної оцінки майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 16.09.2024 року.

Суддя: