Сквирський районний суд Київської області
Справа № 357/1615/24
Провадження № 2/376/579/2024
"01" серпня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Батовріної І.Г.
за участю секретаря Мандзюк М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 у якому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.10.2021 р. та кредитним договором № б/н від 20.12.2019 р. у загальному розмірі 53 482,73 грн. та судові витрати у розмірі 2 684,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та підписав заяву №б/н від 20.10.2021 та заяву № б/н від 20.12.2019 року. Він підтвердив свою згоду на те, що підписані заяви разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заявах. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.
Відповідно до виявленого бажання позичальнику було надано у користування кредитну картку та відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який згодом був збільшений. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав позичальнику у користування кредитну картку та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору та здійснювати погашення кредиту і процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу.
Позичальник свої зобов`язання за вказаним договором не виконав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Станом на дату смерті він мав заборгованість перед банком за заявою № б/н від 20.10.2021 року в сумі 41 342,72 грн., що складається з: 36 172,22 заборгованість за тілом кредиту; 5 170,50 заборгованість за простроченими відсотками.
Станом на дату смерті він мав заборгованість перед банком за заявою № б/н від 20.12.2019 року в сумі 12 140,01 грн., що складається з: 12 140,01 грн. заборгованість за тілом кредиту.
15.03.2023 року банк направив до нотаріальної контори претензію кредитора.
10.05.2023 року банк направив претензію до спадкоємців померлого позичальника, проте вони ніяких дій не вчинили.
Зважаючи на викладене просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позові просить здійснювати розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами.
Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач повторно в судове засідання не з`явилась, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 20.12.2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 40-42).
20.10.2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 43-45).
З довідки АТ «Приватбанк» вбачається, що за життя ОСОБА_2 отримав наступні картки:
№ НОМЕР_1 відкриту 20.12.2019, термін дії якої був до 11/23;
№ НОМЕР_2 відкриту 20.10.2021, термін дії якої був до 09/25 (а.с. 85).
Згідно з довідкою про зміни умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 за заявою № б/н від 20.12.2019 р., кредитний ліміт за кредитною карткою змінювався, складав станом на 20.12.2019 10 000,00 грн.; 19.04.2021 12 000,00грн.; 20.10.2021 28 000,00грн.; з 06.01.2022 кредитний ліміт становить 0,00 грн. (а.с.38).
Згідно з довідкою про зміни умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 за заявою № б/н від 20.10.2021 р., кредитний ліміт за кредитною карткою змінювався, складав станом на 20.10.2021 38 300,00 грн. (а.с.39).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 3157.
ОСОБА_2 за життя свої зобов`язання за вказаними договорами не виконував, у результаті чого, згідно з наданим банком розрахунками, заборгованість останнього за кредитним договором б/н від 20.10.2021 станом на день його смерті, становить 41 342,72 грн., що складається з: 36 172,22 заборгованість за тілом кредиту; 5 170,50 заборгованість за простроченими відсотками та кредитним договором № б/н від 20.12.2019 станом на день його смерті, становить 12 140,01 грн., що складається з: 12 140,01 грн. заборгованість за тілом кредиту (а.с. 17-31).
Згідно з ч.1 ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Відповідно до ст.1216, ст.1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у ст.1219 ЦК України.
Оскільки кредитні зобов`язання не включені до визначеного ст.1219 ЦК України переліку зобов`язань, які не входять до складу спадщини, тому зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, спадкуються спадкоємцями померлого позичальника - спадкодавця в загальному порядку, встановленому законом. Строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Тлумачення статті 1281 ЦК України свідчить, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 26.10.2022 у цивільній справі № 336/437/21.
15.03.2023 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори з претензією кредитора з проханням включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» за кредитними договорами у загальному розмірі 53 482,73 грн. до спадкової маси, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком, повідомити банк про звернення спадкоємців із заявами про прийняття спадщини та повідомити банк чи видавалися свідоцтва про право на спадщину (а.с. 101-102).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно із частиною 1, 3 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем майна померлого ОСОБА_1 .
10.05.2023 позивачем спадкоємцю було направлено лист-претензію, згідно якого АТ КБ «ПриватБанк» було пред`явлено свої вимоги щодо погашення заборгованості, але ніяких дій відповідачем виконано не було (а.с.105-106).
Оскільки ОСОБА_2 помер, то відповідати перед АТ КБ «ПриватБанк», на підставі ст. ст. 1281, 1282 ЦК України, за борги спадкодавця має відповідач.
Згідно зі ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
При цьому, за змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-2962цс16.
Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.
Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав.
Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем.
Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 2 684 грн.
На підставі приведеного вище, керуючись 11, 526, 610, 611, 625, 627,634, 1048, 1049, 1050, 1054, 1216, 1218, 1219, 1268, 1281, 1282 ЦК України, ст. 4, 12, 76 81, 258, 259, 264 265, 268, 274-279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя І.Г. Батовріна