РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» від імені якого діє Чекан В.В. звернулося до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення з них заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 4629,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 приєднався до умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом фактичного споживання електричної енергії по об`єкту, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується абонентською книжкою особового рахунку № НОМЕР_1 . Разом з тим, право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна належить ОСОБА_2 , що у свою чергу також покладає на нього обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг.

Внаслідок неналежного виконання зобов`язань утворилася заборгованість у сумі за предметом позову.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 16.01.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, натомість у змісті позовної заяви міститься прохання про розгляд справи без участі уповноваженого представника позивача.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належними чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

На підтвердження наявності заборгованості за спожиту електроенергію позивачем надано абонентську книжку особового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , із якої вбачається, що станом на грудень 2023 наявна заборгованість у сумі 4629,87 гривень.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.12.2023 року (номер інформаційної довідки 357755065), ОСОБА_2 є власником об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем також додано до позовної заяви копію публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (надалі Договір), який розміщений на сайті ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ».

Внаслідок неналежного виконання вищезазначених вимог законодавства та взятих на себе зобов`язань, у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед Товариством утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 4629,87 грн. за період з 01.01.2022 року по 15.12.2023 року, оплату якої боржник у порядку та строки, визначені договором в добровільному порядку не здійснив, підтверджується загальною карткою споживання за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року за №312.

Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідач, якому здійснюється постачання електричної енергії, приєднався до умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом фактичного споживання електричної енергії по об`єкту, що знаходиться за вищевказаною та оплатою рахунків, виставлених ТОВ "Закарпаттяенергозбут", за спожиту електричну енергію за вказаною адресою, що підтверджується абонентською книжкою особового рахунку.

Таким чином ТОВ "Закарпаттяенергозбут", як постачальник електричної енергії, свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання електроенергії. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитої електричної енергії вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦПК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

З огляду на зазначене вище із врахуванням обов`язку відповідачів сплачувати за спожиту електричну енергію, приймаючи до уваги те, що відповідачі доказів щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію не надали, не спростували документально нарахований позивачем розмір заборгованості, суд вважає, що позов слід задоволити та стягнути з солідарно відповідачів на користь позивача ТОВ "Закарпаттяенергозбут" заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 4629,87 грн. за період з 01.01.2022 року по 15.12.2023 року.

Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача 2 147 грн.20 коп. сплаченого судового збору.

Щодо стягнення з відповідачів судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В цілому, зміст наведених стороною позивача послуг адвоката відповідає предмету спору, а тому визнається судом обґрунтованим.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи, суд бере до уваги обставини справи, те, що позов задоволено, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, а також, враховує принцип розумності та справедливості.

Враховуючи наведене, а також положення ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає вимоги позивача щодо розподілу судових витрат такими, що підлягають до задоволення, а тому слід стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача 5 000 грн. витрат за надання правничої допомоги.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст 15, 16, 526, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 4629,87 гривень (чотири тисячі шістсот двадцять дев`ять гривень вісімдесят сім копійок), 2147,20 (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок) гривень сплаченого судового збору та витрати за надання правничої допомоги в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут», м.Ужгород, площа Жупанатська,18, .

Відповідачі: ОСОБА_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуюча Л.В.Курах