Справа № 344/8116/24
Провадження № 2-зз/344/13/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Ласки І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2024 року заявник ОСОБА_1 подала до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 липня 1996 року

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що у провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Агентства по приватизації житлового Фонду про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним. Предметом розгляду спору було визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло в квартирі АДРЕСА_1 . Під час розгляду даної справи ОСОБА_2 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з проханням накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 до вирішення судом спору за його позовом до відповідачів. 15 липня 1996 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , заборонивши проводити щодо неї будь-які юридичні дії по відчуженню, обміну, тощо. Дана ухвала була направлена для виконання в Івано-Франківську державну нотаріальну контору. На підставі ухвали суду Івано-Франківська державна нотаріальна контора наклала арешт на нерухоме майно. Після перенесення даних у реєстр, дане обтяження було зареєстровано за №6553270, 6553286.

23 липня 1996 року було проведено опис майна, що підтверджується копією акту про опис майна. Отже, судом не вирішувалось питання про скасування такого заходу забезпечення позову як арешт.

22 січня 1999 року рішенням Івано-Франківського міського суду було задоволено позов ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на житло в квартирі АДРЕСА_1 . Дане рішення вступило в законну силу з 01 лютого 1999 року, ОСОБА_2 дане рішення не оскаржив. 03 серпня 1999 року було видане нове свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та членам сім`ї ОСОБА_3 , дочці, ОСОБА_4 , сину та зареєстровано Івано-Франківським ОБТІ за № 4442/46.

Оскільки дані по даній квартирі не були перенесені, ОСОБА_1 вирішила на підставі документів провести державну реєстрацію свого речового права. Однак їй повідомили, що на дану квартиру накладений арешт. Накладення арешту як захід забезпечення позову та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує її законні права як власника квартири щодо вільного розпорядження майном: унеможливлює укладення договорів відчуження, здачі в оренду, тощо.

За таких обставин заявник просить скасувати заходи забезпечення позову, а саме арешт на квартиру АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 липня 1996 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Агентства по приватизації житлового Фонду про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним (а.с. 1-3).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 квітня 2024 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 13).

У судове засідання заявник не з`явилася, попередньо представник заявника подав до суду заяву про розгляд клопотання без участі заявника та її представника, просив клопотання задовольнити.

Згідно частини другої статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

З урахуванням приписів частини другої статті 158 та частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України розгляд заяви здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 липня 1996 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , заборонивши проводити щодо неї будь-які юридичні дії по відчуженню, обміну, тощо (а.с. 6).

23 липня 1996 року складено акт опису майна на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 липня 1996 року (а.с. 7).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 січня 1999 року позов задоволений. Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право на житло в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 8).

03 серпня 1999 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1 , згідно якого дана квартира належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , дочці, ОСОБА_4 , сину, в рівних долях (а.с.9).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру АДРЕСА_1 накладений арешт на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 липня 1996 року (а.с.10).

На квартиру АДРЕСА_1 (а.с.11-17).

02 травня 2024 року ОСОБА_1 була надана відповідь на заяву про ознайомлення з матеріалами справи та надання можливості зняти копії, повідомлено, що матеріали справи № 3-3/1997 року знищено, згідно акту від 06 липня 2022 року на підставі наказу від 20 квітня 2022 року (а.с.28).

За змістом частини першої статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно частин четвертої-п`ятої статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Частинами сьомою-десятої статті 158 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Суд зазначає, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно правового висновку, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження №14-88цс20), умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Судом встановлено, що наквартиру АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 та членам її сім`ї, накладено арешт ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 липня 1996 року.

Арешт на майно був накладений із забороною проводити щодо неї будь-які юридичні дії по відчуженню, обміну, тощо.

Дослідивши клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, враховуючи знищення матеріалів справи № 3-3/1997 року, згідно акту від 06 липня 2022 року на підставі наказу від 20 квітня 2022 року, те, що потреба в забезпеченні позову відпала, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення вимог клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 158, 260-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити

Скасувати заходи забезпечення позову, а саме арешт на квартиру АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 липня 1996 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Агентства по приватизації житлового Фонду про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелещенко Л.В.