Справа № 525/828/24
Провадження № 2/525/277/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2024 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судових засідань Хоменка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Іванова Олена Ігорівна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Іванової Олени Ігорівни, звернулась до суду з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітків), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що 11.02.2012 між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис №3. 29.08.2014 рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області у справі №525/916/14-ц шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу сторони примирилися та проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У 2021 році шлюбні відносини між сторонами були остаточно припинені. Сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Діти постійно проживають разом з позивачем та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей та добровільно фінансової допомоги не надає. Раніше Великобагачанським районним судом Полтавської області були стягнуті з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , зараз позивач вимушена звертатися до суду з даним позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина.

Спрощене позовне провадження у справі було відкрито ухвалою судді від 27.06.2024 і перше судове засідання у справі призначено на 23.08.2024. У подальшому розгляд справи неодноразово відкладався, з поважних причин.

У судове засідання 15.11.2024 сторони не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно ухвали суду від 15.11.2024 судом постановлено проводити заочний розгляд справи.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 11.02.2012 між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено шлюб (а.с. 7).

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29.08.2014 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Рішення набрало законної сили 09.09.2014 (а.с. 8-9).

Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 18.04.2012 та серії НОМЕР_2 від 31.03.2017 відповідно ( а.с. 5, 6).

Відповідно до рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29.08.2014 з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2014 до повноліття дитини (а.с. 12-14).

Згідно частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що відповідач має обов`язок за законом утримувати свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, суд враховує, що згідно рішення суду з відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки.

Відповідно до вимог Закону розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, то кошти на їх утримання (аліменти) стягуються за рішенням суду.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок утримувати неповнолітніх дітей є рівною мірою обов`язком, як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

З урахуванням установлених судом обставин, зважаючи на те, що відповідач відзиву на позов не подав, доказів у спростування доводів позивача не надав, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи ( ч. 1 ст. 133 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

При зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, а тому вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу суду надано: ордер на надання правової допомоги серії ВІ №1221259 (а.с. 19), акт приймання-передачі №1 від 14.06.2024 (а.с. 21), квитанцію на оплату юридичних послуг №42 від 14.06.2024 про сплату 2000 грн. (а.с. 18), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №3054 (а.с. 20).

Відповідачем клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги заявлено не було.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 259, 263-265, 273, 352, 354, 430 ЦПК України; ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.06.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2000 ( дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку: апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування АДРЕСА_2 (на ім`я ОСОБА_8 );

представник позивача: адвокат Іванова Олена Ігорівна, РНОКПП НОМЕР_4 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №3054 від 08.10.2019 видане Радою адвокатів Полтавської області, адреса для листування АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 20.11.2024.

Суддя Я.В. Прасол