ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/915/24 Справа № 692/937/23
категорія: 302070000
УХВАЛА

12 липня 2024 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.І.,

суддів: Карпенко О.В., Новікова О.М.,

секретаря Ярошенка Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси заяву представника ОСОБА_1 адвоката Шкварко Вікторії Вікторівни про відмову від позову усправі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

04 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0785 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.06.2022 № 699, яким успадковане майно після смерті її матері ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач користується земельною ділянкою позивача без будь-яких договірних відносин, оскільки 03 червня 2013 року між матір`ю позивача та відповідачем був укладений договір про внесення змін до договору оренди землі.

Згідно п. 8 даного договору строк його дії становить сім років, тобто термін закінчення договору зазначений 01.06.2020.

Пунктом 37 договору передбачено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено.

Під час оформлення спадкових прав на земельну ділянку після смерті матері позивачці стало відомо про існування договору про внесення змін до договору оренди землі від 02.08.2018 нібито укладеного між її матір`ю ОСОБА_2 та ТОВ «Баришівська зернова компанія» строком до 31 грудня 2030 року.

Позивачка вважає, що її мати не могла підписати даний договір, оскільки вона не виявляла бажання на продовження договору оренди землі з відповідачем та в період складення оспорюваного договору про внесення згідно до договору оренди землі взагалі не проживала на території Черкаської області та постійно перебувала разом з нею в с. Польове, Кропивницького району.

Вказує, що зверталася до відповідача з заявою про розірвання договору про внесення змін до договору оренди землі від 02.08.2018, оскільки вказаний договір мати не підписувала, проте отримала відмову листом від 04.08.2022 № 271.

На підставі наведеного, позивач просила суд ухвалити рішення, яким витребувати у ТОВ «Баришівська зернова компанія» на користь ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4 0785 га, кадастровий номер :03:002:0061, яка знаходиться в межах Левченківської сільської ради, належну їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.06.2022; скасувати запис про державну реєстрацію речового права договору оренди земельної ділянки, серія та номер: б/н, виданий 02.08.22018, проведену державним реєстратором, ОСОБА_3 , 27.06.2013, рішення про державну реєстрацію прав та її обтяжень, індексний номер: 3555248 від 01.07.2013, номер запису 1476800.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 11 березня 2024 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Баришівська зернова компанія» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що надані позивачем докази не є достатніми для підтвердження факту, що спірні зміни до договору оренди землі від 02.08.2018 підписані не ОСОБА_2 , а іншою особою. Факт проживання ОСОБА_2 в іншому населеному пункті ніж той де були підписані вказані зміни до договору, а саме с. Левченкове Драбівського району Черкаської області, не виключає можливості відвідування даного населеного пункту та підписання спірного договору оренди землі ОСОБА_2 .

Суд вважав, що позовні вимоги не підтверджені достатніми належними на допустимими доказами, які б свідчили про те, що спірна земельна ділянка перебуває у відповідача без правових підстав, а отже підстав для дострокового її повернення позивачу, як власнику земельної ділянки, всупереч умовам договору, не має.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Шкварко В.В., посилаючись на те, що оскаржуване рішення є незаконним, оскільки суд не забезпечив можливість позивачеві ознайомитися з висновком почеркознавчої експертизи, висловити свою позицію щодо висновку, отримати додаткові пояснення, просила суд скасувати рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 11 березня 2024 року та ухвали нове судове рішення яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на переконання скаржника, зміни до договору оренди землі від 02.08.2018 її мати ОСОБА_2 не підписувала. На підтвердження даних обставин, було заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, яке ухвалою від 05.01.2024 було задоволено.

Ухвалою суду від 09.02.2024 суд відновив провадження у справі та призначив судове засідання на 20.02.2024 з метою розгляду клопотання експертної установи щодо надання додаткових зразків підписів.

Суд не взяв до уваги, що клопотання експертної установи залишилося нерозглянутим і в цілому не було висновка експерта, щодо підроблення чи не підроблення підпису ОСОБА_2 в договорі про внесення змін до договору оренди землі від 01.06.2010, укладеного 02.08.2018.

Крім того, суд розглянув справу за відсутності висновку експерта, який надійшов до суду 02.04.2024.

Разом з апеляційною скаргою представником позивача було подано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, яке мотивоване тим, що предметом даного спору є витребування земельної ділянки у відповідача, яка у останнього перебуває згідно договору від 02.08.2018 про внесення змін до договору оренди. Вказує, що ОСОБА_2 вказаний договір не підписувала. 11.03.2024 прийнято рішення у даній справі, а висновок почеркознавчої експертизи направлений до суду 02.04.2024, тому позивач не мав об`єктивної можливості висловити свої заперечення, доповнення до висновку.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 13 травня 2024 року, ТОВ «Баришівська зернова компанія» вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, так як є безпідставною, а рішення суду є законним, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 11 березня 2024 року залишити без змін.

В обґрунтування відзиву вказує, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувались тим, що у договорі оренди земельної ділянки, яку вона успадкувала, був підроблений підпис ОСОБА_2 , проте доказів на підтвердження зазначеного не надано.

Вказує, що права позивача щодо проведення експертизи не були жодним чином порушені. Позивач не виконав свої процесуальні обов`язки щодо надання доказів суду.

Звертає увагу суду, що до суду першої інстанції висновок експерта не надходив, 02.04.2024 надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи за відсутності зразків підпису ОСОБА_2 .

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Шкварко В.В. подала до апеляційного суду заяву про відмову від позову.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення заяви по наступних підставах.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження.

Заява про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України і принципу диспозитивності, передбаченому статтею 13 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Заява представника ОСОБА_1 адвоката Шкварко В.В. про відмову від позову не суперечить вимогам законодавства та колегія суддів приходить до висновку про її задоволення та прийняття у ОСОБА_1 відмови від позовних вимог за її позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 11 березня 2024 року підлягає визнанню нечинним відповідно до вимог ст.373 ЦПК України.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що провадження у справі підлягає закриттю, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю.

Крім того, в заяві про відмову від позову представник ОСОБА_1 адвокат Шкварко В.В. просила повернути 50% судового збору за подання апеляційної скарги.

За ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що клопотання сторони позивача підлягає до задоволення та підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги, що становить 1 233,17 грн.

Керуючись ст. ст. 142, 206, 373 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Шкварко Вікторії Вікторівни задовольнити.

Прийняти відмову від позову.

Визнати нечинним рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 11 березня 2024 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння закрити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 1 233,17 судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до суду касаційної інстанції.

Судді: