Справа № 604/246/24
Провадження № 2/604/148/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у судовому засіданні залі суду в сел. Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Підволочиської об`єднаної територіальної громади (Підволочиська селищна рада) (юридична адреса: вул. А. Шептицького, 4, смт Підволочиськ, Тернопільський район, Тернопільська область), про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Драус О.О., яка здійснює представництво інтересів на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги №1070837 від 20 лютого 2024, звернулася до суду з позовом до Підволочиської об`єднаної територіальної громади, про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, однак його представник подала заяву, в якій просить справу розглянути у їх відсутності, позов підтримують. В обгрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , від імені якої 19 серпня 2002 року секретарем виконкому Староміщинської сільської ради було посвідчено заповіт №57, згідно якого вона на випадок своєї смерті заповіла належне їй майно - житловий будинок та погосподарські будівлі своєму онукові ОСОБА_1 . Про наявність вказаного заповіту позивач дізнався 19 липня 2018 року, вже після спливу передбаченого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, коли отримав від старости села Дублікат заповіту. 01 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було надано відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки він пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник відповідача Скориківської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно з якою просять справу розглянути без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з відсутністю заперечень відповідача щодо позову, суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, в порядку, передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Староміщинською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області 26 жовтня 2002 року.

Як вбачається із заповіту від 19 серпня 2002 року, зареєстрованого в за №57 та посвідченого секретарем виконкому Староміщинської сільської ради, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого належне їй майно - жилий та господарські будівлі заповіла своєму онукові ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Староміщина, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Підволочиським рай бюро ЗАГС 05 вересня 1966 року.

ОСОБА_1 16 жовтня 2008 року Підволочиським РВ УМВС України в Тернопільській області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 . Згідно із копією картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Староміщинської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 01 квітня 2009 року №161, на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та шість місяців по тому, разом із нею в житловому будинку була зареєстрована ОСОБА_3 - дружина внука.

Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого повторно 18 липня 2023 року, 17 травня 1980 року у Скориківській сілській раді Підволочиського району Тернопільської області ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_4 , актовий запис №9. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

Як вбачається із довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна №211 від 18 травня 2023 року, виданої БТІ Підволочиського району, житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 98,5 м.кв, житловою площею 76,6 м.кв, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Свідоцтво про право власності не зареєстровано.

Із витягу №883 від 02 грудня 2021 року з копії рішення виконавчого комітету Староміщинської сільської ради №2 від 06 лютого 2001 року, виданого архівним відділом Тернопільської РДА Тернопільської області, вбачається, що за ОСОБА_2 було встановлено право власності на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №19/02-31 від 01 лютого 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 відмовлено, оскільки заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подав та не проживав спільно з спадкодавцем на день її смерті, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину.

Таким чином, судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак у зв`язку із необізнаністю про факт наявності на його ім`я заповіту, у встановлений законом строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини, а тому пропустив строк для звернення до нотаріуса із такою заявою.

Причиною пропуску строку прийняття спадщини позивач зазначає те, що про існування на його ім`я заповіту йому стало відомо 19 липня 2018 року, із спадкодавицею на день її смерті він не проживав та тривалий час перебував закордоном, а уповноважена особа органу місцевого самоврядування не вживала жодних дій для розшуку і повідомлення його як спадкоємця за заповітом.

За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року роз`яснив судам, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 зазначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Разом з цим, у п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Так, у позовній заяві представник позивача зазначає, що про існування заповіту позивач дізнався 19 липня 2018 року. При цьому, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся 01 лютого 2024 року, тобто зі спливом понад п`яти років. Причини, у зв`язку із якими позивач не вжив заходів для прийняття спадщини протягом цього часу в позовній заяві не зазначені, доказів на поважність пропуску строку не надано, а відтак, суд вважає, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущений із неповажних причин, оскільки протилежне із позовної заяви та долучених до неї документів не вбачається.

За таких обставин, установивши, що у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 247, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Підволочиської об`єднаної територіальної громади (Підволочиська селищна рада) (юридична адреса: вул. А. Шептицького, 4, смт Підволочиськ, Тернопільський район, Тернопільська область), про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Понесені судові витрати ОСОБА_1 на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сидорак Г.Б.