справа № 278/6293/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, за участю секретаря Анни Кривенької, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Направленим позовом заявниця просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідачки аліменти на її утримання. У обґрунтування заявленого суду повідомила наступне. Відповідачка є дочкою позивачки. Остання наразі є непрацездатною, хворіє, а тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідачка здатна надавати.

Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено.

Відповідачка заперечувала задоволення позову. Власну позицію обґрунтовувала наступним. У позивачки четверо дітей. Двоє фактично проживають разом з нею. Однак незрозуміло з яких міркувань подано лише даний позов. Більше того, позивачка зловживає алкогольними напоями і невідомо буде дійсне призначення затребуваних аліментів.

Дослідив матеріали справи, судом установлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини.

Позивачка є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання у будинку АДРЕСА_1 , отримувала номер платника податків та є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання.

З квітня по жовтень 2023 року позивачка отримує пенсію за віком у розмірі 3 643,25 гривень щомісячно.

Позивачка має ряд захворювань і у зв`язку із цим проходить лікування.

12 квітня 2021 року будинок АДРЕСА_1 подарований ОСОБА_3 , найменшій дочці позивачки.

Відповідачка має двох дітей, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Катерина навчається у вищому навчальному закладі. Також відповідачка офіційно працевлаштована і отримує заробітну плату.

ОСОБА_6 , колишній чоловік позивачки, направленою від 10 квітня 2024 року письмовою заявою до суду просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідачка утримує його.

Правовідносини між сторонами врегульовано наступними положеннями законодавства України.

Дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування (ч. ч. 1, 3 ст. 172 СК України).

Повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги (ч. 1 ст. 202 СК України).

Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків (ст. 205 СК України).

Проаналізувавши фактичні обставини справи і положення законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Суд не вважає наявними підстави для задоволення заявлених вимог, виходячи з наданих суду сторонами матеріалів.

Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає в разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Суд погоджується з доводами відповідачки, що суду не надано доказів, які б свідчили про наявність потреби позивачки у матеріальній допомозі, а отже і про наявність усіх складових даного юридичного факту. Наявність лише медичних документів, які визначають перелік хронічних захворювань, такого факту не визначають.

Приймаючи рішення у даному обсязі, суд враховує наявність у позивачки і інших трьох дітей, відомості про яких у позові не відображено і питання щодо їх участі у покритті витрат, пов`язаних із наданням піклування позивачкою не деталізовано.

Так само, суд, відмовляючи у позові, прийняв до уваги наявність на утриманні відповідачки однієї неповнолітньої дитини і заяву її батька та колишнього чоловіка позивачки про участь дочки у покритті витрат батька.

Разом з тим, суд відхиляє доводи відповідачки, щодо розміру отримуваних позивачкою доходів, які перебільшують прожитковий мінімум, а отже і відсутність підстав для задоволення позову.

При встановленні того, чи потребують батьки матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 5 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19).

Результати вирішення спору не дають підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім та документально підтверджених судових витрат. Витрати відповідача перед судом не декларувались. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 8 травня 2024 року.

Суддя Євген Татуйко