Номер провадження: 22-ц/813/2143/24
Справа № 946/3478/22
Головуючий у першій інстанції Бальжик О.І.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №946/3478/22 за позовом комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 липня 2023 року у складі судді Бальжик О.І., -

в с т а н о в и в :

Позивач КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», звернувшись 24 травня 2022 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що надає послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 . Власник квартири відповідач ОСОБА_1 оплату послуг проводить не у повному обсязі, як наслідок, за період з 01 листопада 2019 року по 01 травня 2022 року обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 4201,49 грн. Нарахування плати за послуги з централізованого опалення проведені на підставі тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №1285 від 26 листопада 2018 року. Не здійснення відповідачем щомісячної оплати теплопостачальній організації за надані послуги з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення є порушенням статті 19 Закону України «Про теплопостачання», пункту 5 частини 2 статті 7, пункту 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Позивач КП «Теплові мережі «Ізмаїлтеплокомуненерго» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 4201,49 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 2481,00 грн. (а.с.1).

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 червня 2022 року відкрито провадження у справі (а.с.14).

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, зазначивши у відзиві, що площа квартири становить 53,6 кв.м, у 1980 році у квартирі протекла батарея опалення на кухні, за наслідками аварійної ситуації обслуговуюча організація зняла батарею на кухні, та в подальшому нараховувалась оплата за послуги з опалення із розрахунку 46,2 кв.м без врахування площі кухні 7,4 кв.м. До кінця 2019 року позивач направляв рахунки на оплату послуг з централізованого опалення на площу квартири 46 кв.м, а потому став вважати незаконним не включення у площу опалення площі кухні. На його звернення до позивача комісія з виходом на місце склала 22 листопада 2019 року акт, де зазначила, що у квартирі приміщення кухні відключено від системи централізованого опалення. Проте, в рахунках на оплату позивач включав площу кухні як опалювальну площу квартири, тому, отримуючи рахунки на оплату послуг з опалення, він самостійно виключав розмір кухні 7,4 кв.м, яка на протязі 40 років є не опалювальним приміщенням (а.с.33-35).

Позивач КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» надав відповідь на відзив, за змістом якої вказав, що розрахунок вартості наданої послуги здійснюється з урахуванням вимог діючого законодавства та фактичних обставин, що склалися. На підставі звернення відповідача комісією підприємства проведено обстеження квартири АДРЕСА_2 , в ході якого встановлений (підтверджений) факт відключення опалювальних приладів приміщення кухні в квартирі від внутрішньобудинкової системи опалення будинку, про що складено акт і надано припис №2437 від 29 листопада 2019 року щодо відновлення системи опалення в приміщенні кухні. Послуга з централізованого опалення - це послуга по забезпеченню нормативної температури повітря квартири. Розмір плати за надану послугу з централізованого опалення у квартирі визначається на підставі показників загальнобудинкового приладу обліку пропорційно опалювальної площі квартири (п.п.2,12 Правил). Споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення, проте зазначене положення повинно застосовуватися в контексті з положеннями пунктів 25-27 Правил. Посилання відповідача на довідку ЖК «Моряк-2» як на підтвердження факту відключення приміщення кухні від внутрішньобудинкової системи не може бути взято до уваги, оскільки не є документом, який підтверджує законність такого відключення відповідно до Порядків №4, №169, тому є всі підстави вважати, що опалювальні прилади у приміщенні кухні зняті самовільно. За змістом заяви відповідача, що адресована позивачу 18 січня 2020 року, вбачається, що на кухні проходить стояк централізованого опалення. Дана обставина дає підстави для висновку про виконання підприємством свого обов`язку щодо надання послуги з централізованого опалення, за яку відповідач зобов`язаний сплатити (а.с.48-50).

Відповідач ОСОБА_1 надав заперечення на відповідь на відзив, за змістом яких вказав, що загальна площа квартири становить 53,6 кв.м, розмір кухні 7,4 кв.м, відключення кухні від опалення було проведено 40 років законно за наслідками аварійної ситуації, тобто проведено до прийняття у 2019 року Порядку, який забороняє відключення окремої кімнати від системи центрального опалення без рішення органів житлово-комунального господарства (а.с.68-69).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 липня 2023 року в позові відмовлено (а.с.136-138).

Висновок суду мотивовано тим, що КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» в односторонньому порядку змінено умови договору про надання послуг з централізованого опалення від 29 січня 2007 року, правильність наданого відповідачем розрахунку не спростовано. Доводи представника позивача в тій частині, що з відповідачем відповідний договір не міг бути укладений в силу положень Закону №2189-УШ, на висновки суду не впливають, оскільки відповідно до пункту 3 Розділу УІ Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Отже, до укладення нового договору з відповідачем ОСОБА_1 або його відмови від укладення такого договору, нарахування за надану послугу має здійснюватися позивачем у відповідності до договору, укладеного з ОСОБА_2 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» на рішення суду.

В апеляційній скарзі КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.145-148).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Згідно пункту 2 Правил №630 опалювальна площа (об`єм) квартири становить загальну площу (об`єм) квартири без урахування площі лоджій, балконів, терас. Відповідач у листопаді - грудні 2019 року звернувся із заявами на адресу позивача, в яких повідомив про перехід до нього права власності на квартиру. Відповідач надав виготовлений 11 жовтня 2019 року технічний паспорт на квартиру, відповідно до якого було визначено та застосовано при розрахунках за спожиту послугу з централізованого опалення опалювальну площу у розмірі 49,2 кв.м, тобто площу, до якої не були включені згідно пункту 2 Правил №630 площі балконів 0,9 та 1,8 кв.м, площа лоджії 1,7 кв.м. Крім того, відповідач у заявах просив направити на його адресу договір на постачання теплової енергії та встановити факт відключення тепла в кухні квартири. 09 листопада 2017 року було прийнято Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189, який відповідно до Прикінцевих та перехідних положень мав набути чинності з 01 травня 2019 року. Цим законом, в тому числі встановлений новий вид послуги - послуга з постачання теплової енергії, надання якої залежало від моменту укладення договору на цю послугу в порядку, встановленому цим Законом. До моменту прийняття рішення власниками квартир у багатоквартирному будинку рішення про вибір моделі організації договірних відносин укласти договір з ОСОБА_1 з урахуванням положень Закону №2189 було неможливим, про що йому було повідомлено в листах як відповідь на його прохання укласти договір. Відповідачу було повідомлено, що відповідно до статті 9 Закону споживач не звільняється від сплати житлово-комунальних послуг, отриманих до моменту укладення відповідного договору. Отже, між відповідачем та позивачем в період виникнення заборгованості, яка є предметом спору, договір не укладався в силу вимог Закону, разом з тим, починаючи з листопада 2019 року для проведення нарахувань за спожиту послугу з централізованого опалення на виконання імперативної норми акту цивільного законодавства, а саме пункту 12 Правил №630 позивачем був застосований розмір опалювальної площі, встановлений у наданій відповідачем технічній документації на квартиру відповідача, що судом безпідставно не взято до уваги. Будинок та, відповідно, квартира відповідача підключені до системи централізованого опалення, доказів відключення в установленому законодавством порядку приміщення кухні в квартирі не надано. ОСОБА_2 , яка укладала договір від 29 січня 2007 року, померла у квітні 2019 року, в зв`язку з чим договірні відносини припинилися в період до 01 травня 2019 року, тобто тоді, коли Закон №2189, а отже його Перехідні положення, на які посилається суд, ще не набрали чинності, а тому продовжувати його дію з цих підстав є таким, що протирічить закону. Відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявами, в яких повідомив про зміну власника та просив укласти договір, тим самим зі свого боку визнав припинення дії договору, що був укладений 29 січня 2007 року ОСОБА_2 . Висновки суду щодо продовження дії договору від 29 січня 2007 року суперечать нормам законодавства, обставинам та доказам у справі. Крім того, відмовляючи у задоволенні позову в повному обсязі, суд зробив висновок про відсутність заборгованості, так як відповідач проводив оплату із розрахунку опалювальної площі 46 кв.м. Такі висновки суду не відповідають дійсності та суперечать розрахунку, наданому відповідачем і доказам у справі. Нарахування на надану послугу проведені з моменту переході до ; відповідача права власності на квартиру, тобто з 01 листопада 2019 року по 01 травня 2022 року; опалювальна площа, на яку проводились нарахування, складає 49,2 кв.м, така плаща визначена на підставі документів, наданих відповідачем у листопаді 2019 року; розмір нарахувань складає 22205,83 грн.; оплата відповідача на спірний період становить 18274,83 грн.; розмір заборгованості становить 4201,49 грн., що і є предметом стягнення у цій справі. В справі відсутній договір, де зазначена опалювальна площа квартири. Відповідач самостійно визначив опалювальну площу квартири та, відповідно, невідповідність розрахунків позивача обґрунтовує виключно неправильним застосуванням опалювальної площі у розмірі 49,2 кв.м. Суд не дослідив розрахунок відповідача та в рішенні зробив невірний висновок про виконання відповідачем умов договору від 29 січня 2007 року в частині оплати послуг за опалювальну площу 46,0 кв.м, в той час, коли розрахунок відповідача підтверджує протилежне.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що предметом спору є неплатежі за кухню площею 7,4 кв.м, яка є неопалювальним приміщенням квартири через відсутність батареї опалення. Позивач просить стягнути плату за послугу, що фактично не надана. Відключення кухні від системи централізованого опалення підтверджено й актом позивача від 22 листопада 2019 року. До листопада 2019 року опалювальна площа у платіжних документах вказувалась 46 кв.м, при тому, що правильною є опалювальна площа 46,2 кв. (загальна площа 53,6 кв.м - площа кухні 7,4 кв.м = 46,2 кв.м). З листопада 2019 року позивач правильно виключив з опалювальної площі площу балконів та лоджії, що разом склало 4,4 кв.м, тому розмір опалювальної площі згідно договору 2007 року має становити 41,8 кв.м (46,2 - 4,4 = 41,8 кв.м.), саме така опалювальна площа на даний час є правильною та законною. За спірний період ним сплачено 18274,00 грн, що вказує на фактичну переплату ним позивачу за тепло на суму 4122,00 грн. (а.с.168-169).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_1 , 1941 року народження, є власником квартири, загальною площею 53,6 кв.м, житловою площею 28,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07 листопада 2019 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І., зареєстрованого в реєстрі за №4213 (а.с.8).

До переходу в порядку спадкування квартири у власність ОСОБА_1 особовий рахунок на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , було відкрито на ОСОБА_2 , яка померла у 2019 році; опалювальна площа квартири вказана 46,0 кв.м (а.с.40-44).

Згідно Довідки ЖК «Моряк-2» від 25 січня 2020 року член кооперативу ОСОБА_2 за погодженням відключила від центрального теплопостачання в квартирі АДРЕСА_4 кухню площею 7,4 кв.м та відповідно оплачувала за опалення за меншу площу (а.с.38).

Згідно Договору про надання послуг з централізованого опалення від 29 січня 2007 року, укладеного між виконавцем послуг з постачання теплової енергії КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» в особі директора та споживачем ОСОБА_2 , в квартирі АДРЕСА_5 опалювальна площа квартири вказана 46,0 кв.м (а.с.54-55).

ОСОБА_2 померла у квітні 2019 року.

Згідно Акту від 22 листопада 2019 року, складеного КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» за зверненням ОСОБА_1 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , приміщення кухні відключено від системи централізованого опалення (а.с.37, 58, 56).

29 листопада 2019 року КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» за наслідками складання Акту від 22 листопада 2019 року видано ОСОБА_1 з огляду на відсутність документів про законність відключення від системи опалення припис про необхідність на протязі 30 днів з моменту отримання припису відновити систему опалення, а саме підключити приміщення кухні до внутрішньобудинкової системи централізованого опалення та пред`явити виконані роботи спеціалістам підприємства (а.с.57, 58, 59).

Згідно технічного паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 11 жовтня 2019 року на замовлення ОСОБА_1 , квартира складається з коридору площею 8,8 кв.м, комори площею 0,7 кв.м., житлової кімнати площею 10,9 кв.м, житлової кімнати площею 17,7 кв.м, кухні площею 7,4 кв.м, санвузла площею 1,3 кв.м, ванної площею 2,4 кв.м, балкону площею 0,9 кв.м, балкону площею 1,8 кв.м, лоджії площею 1,7 кв.м; загальна площа квартири 53,6 кв.м, житлова площа (житлові кімнати) 28,6 кв.м, допоміжна (підсобна) площа (коридор, комора, кухня, санвузол, ванна) 20,6 кв.м, неопалювальні приміщення (балкон, балкон, лоджія) 4,4 кв.м (а.с.60).

КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» особовий рахунок № НОМЕР_1 на ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , відкрито з 01 листопада 2019 року на опалювальну площу 49,2 кв.м (а.с.4).

За період з 01 листопада 2019 року по 01 травня 2022 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 нараховано 22205,83 грн., сплачено 18274,83 грн., заборгованість становить 4201,49 грн. (а.с.4).

Тарифи на послуги з централізованого опалення для категорії споживачів «населення» встановлені Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради «Про коригування тарифу на послугу з централізованого опалення, що надається комунальним підприємством «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» для категорії споживачів «населення» від 26 листопада 2018 року №1285 (а.с.9).

Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених Законом.

Теплопостачальна організація зобов`язана забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил (ст.25 Закону України «Про теплопостачання»).

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №3189-УП від 09 листопада 2017 року).

Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим; розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць (п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року).

Згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (зі змінами та доповненнями), які втратили чинність з 01 травня 2022 року та, відповідно, діяли у спірний період утворення заборгованості, визначено значення термінів, зокрема, визначено, що опалювальна площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) це загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас (п.2 Загальних положень).

Згідно технічного паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 11 жовтня 2019 року та наданого ОСОБА_1 КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», квартира має загальну площу 53,6 кв.м, житлову площу (житлові кімнати) 28,6 кв.м, допоміжну (підсобну) площу (коридор, комора, кухня, санвузол, ванна) 20,6 кв.м, неопалювальні приміщення (балкон, балкон, лоджія) 4,4 кв.м.

З 01 листопада 2019 по 01 травня 2022 року КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» було визначено та застосовано при розрахунках за спожиту послугу з централізованого опалення опалювальну площу у розмірі 49,2 кв.м (загальна площа квартири 53,6 кв.м - площа балкону 0,9 кв.м, площа балкону 1,8 кв.м, площа лоджії 1,7 кв.м = 49,2 кв.м), що відповідало положенням вищевказаних Правил від 21 липня 2005 року №630 щодо визначення опалювальної площі квартири.

У КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» у спірний період відсутні підстави для не врахування площі кухні 7,4 кв.м при визначенні опалювальної площі квартири ОСОБА_1 , так як згідно діючих у спірний період Правил від 21 липня 2005 року №630 опалювальна площа квартири була рівна загальній площі квартири без урахування площі лоджій, балконів, терас. Вказані Правила від 21 липня 2005 року №630 не пов`язували визначення опалювальної площі квартири з наявністю чи з відсутністю у кімнатах, кухні, коридорах, ванній, санвузлі тощо батареї опалення.

Законодавство, що регулювало надання та, відповідно, отримання послуг з централізованого опалення передбачало право споживача відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення. Наслідком реалізації такого права було відключення з ініціативи споживача від мереж централізованого опалення, але таке відключення підлягало здійсненню виключно у порядку, що затверджувався компетентними на то органами влади у сфері житлово-комунального господарства.

Щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , то про відмову від надання послуг з централізованого опалення та, як наслідок, про відключення споживача від мереж централізованого опалення не йдеться, так як централізоване опалення надавалось як споживачу ОСОБА_2 , так і надається споживачу ОСОБА_1 , квартира не є відключеною від мереж централізованого опалення, здійсненому у встановленому законом порядку.

Так, дійсно на кухні квартири відсутня батарея опалення, яка знята, як стверджує ОСОБА_1 декілька десятків років тому назад через протікання. Аварійна батарея опалення мала б бути замінена, що не зроблено. Дане влаштовувало мешканців квартири (згідно Довідки від 25 січня 2020 року житлового кооперативу «Моряк-2» споживач ОСОБА_2 відключила від централізованого опалення кухню в квартирі та оплачувала послуги опалення за меншу площу).

Вказана Довідка від 25 січня 2020 року житлового кооперативу «Моряк-2» не є доказом дотримання попереднім споживачем ОСОБА_2 порядку відключення з ініціативи споживача від мереж централізованого опалення. Будь-яких інших документів на підтвердження відключення приміщення кухні квартири від централізованого опалення нинішній споживач ОСОБА_1 не надав та й не може надати, оскільки відключення від централізованого опалення може бути здійснено щодо квартири як об`єкту в цілому, а не щодо певного приміщення квартири (кімнати, кухні, коридору тощо).

Дійсно, споживач ОСОБА_2 сплачувала послуги з централізованого опалення на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення від 29 січня 2007 року із розрахунку 46,0 кв.м опалювальної площі квартири. Підстави встановлення у вказаному Договорі опалювальної площі 46,0 кв.м не відомі, КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» обґрунтовує дане тим, що така площа була встановлена без перевірки технічної документації на квартиру.

Договір про надання послуг з централізованого опалення від 29 січня 2007 року був укладений зі споживачем ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 померла у квітні 2019 року, право власності на квартиру в порядку спадкування набув ОСОБА_1 .

Зміна власника квартири як об`єкта надання послуг з централізованого опалення має наслідком укладення нового договору про надання послуг з централізованого опалення з новим споживачем, в даному випадку з ОСОБА_1 .

Зі смертю ОСОБА_2 договірні відносини на підставі укладеного з цим споживачем Договору про надання послуг з централізованого опалення від 29 січня 2007 року припинилися, тому доводи відповідача та висновок суду першої інстанції про продовження дії вказаного Договору після смерті споживача ОСОБА_2 не відповідають закону.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги прийнято 09 листопада 2017 року №2189, згідно Перехідних та прикінцевих положень (в редакції 07 червня 2018 року) Закон набував чинності з 01 травня 2019 року. Відповідно до пункту 3 Розділу ІУ Закону договори про надання послуги з постачання теплової енергії мали бути укладені протягом року (до 01 травня 2020 року) з дати введення в дію Закону за процедурою, встановленою статтею 14 Закону, а саме шляхом прийняття власниками квартир в багатоквартирному будинку рішення про вибір моделі організації договірних відносин. В подальшому однорічний строк був продовжений і договори мали бути укладені впродовж 5 місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених встановленим Кабінетом Міністрів України карантином.

Викладене обґрунтовує не укладення з ОСОБА_1 договору про надання послуг з централізованого опалення з урахуванням Закону №2189 (власники квартир у багатоквартирному будинку не прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин), про що ОСОБА_1 повідомлялось у 2019-2020 роках у відповідях на його звернення із роз`ясненням того, що споживач відповідно до статті 9 Закону №2189 не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих до моменту укладення відповідного договору.

Отже, у період з 01 листопада 2019 року по 01 травня 2022 року обов`язок з оплати послуг з централізованого опалення по квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , покладається на власника квартири ОСОБА_1 ; опалювальна площа квартири правильно визначена у розмірі 49,2 кв.м, виходячи із загальної площі квартири 53,6 кв.м за вирахуванням 4,4 кв.м площі приміщень балконів та лоджії; ОСОБА_1 як споживач послуг в силу положень статті 9 Закону №2189 не звільняється від оплати послуг, отриманих ним у вказаний період, тобто до укладення ним договору про надання послуг.

За період з 01 листопада 2019 року по 01 травня 2022 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 позивачем нараховано оплату послуг в сумі 22205,83 грн., відповідачем сплачено 18274,83 грн., заборгованість становить 4201,49 грн., яка підлягає стягненню.

В порядку статті 141 ЦПК України понесені та документально підтверджені витрати позивача на сплату за подання позовної заяви судового збору в сумі 2481,00 грн. та за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 3721,50 грн., всього в загальній сумі 6202,50 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Документи та підтвердження наявності у відповідача пільг по сплаті судового збору в справі відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 369, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» задовольнити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 липня 2023 року - скасувати.

Позов комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» () заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 листопада 2019 року по 01 травня 2022 року в сумі 4201 грн. 49 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» () витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в загальній сумі 6202 грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова