233 Справа № 233/6265/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Мартишева Т. О. , розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Приморського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни, боржник - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна, стягувач - Державна судова адміністрація України, -

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Приморського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни, боржник - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна, стягувач - Державна судова адміністрація України, в якій просить:

- визнати неправомірною дією головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. щодо визначення боржнику у постанові від 09.02.2024 розмір мінімальних витрат 269,00 грн у виконавчому провадженні № 74111897;

- визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09.02.2024 № 74111897 та зобов`язати її скасувати.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття скарги до розгляду та відкриття провадження за нею, приходжу до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного (приватного) виконавця про стягнення виконавчого збору, стягнення основної винагороди, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Вказаний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №766/740/17-ц, від 07 лютого 2019 року у справі №927/769/16.

Враховуючи вищевикладене, скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Приморського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Л.Л., боржник - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є., стягувач - Державна судова адміністрація України, про визнання неправомірною дією державного виконавця щодо визначення розміру мінімальних витрат у виконавчому провадженні, визнання неправомірною постанови державного виконавця про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та зобов`язання її скасувати, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1, 5 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Заявнику слід роз`яснити її право на судовий захист у порядку адміністративного судочинства, який визначений Кодексом адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 186, 260, 261, 450 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Приморського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни, боржник - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна, стягувач - Державна судова адміністрація України.

Роз`яснити заявнику право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 17 вересня 2024 року.

Суддя :