Справа №:755/7520/24
Провадження №: 2-н/755/190/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"06" травня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В :

Заявник - ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Перевіривши виконання вимог статтей 160-164 Цивільного процесуального кодексу України судом встановлено таке.

Статтею 160 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Загальні вимоги до форми та змісту заяви про видачу ссудового наказу встановлені статтею

163 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. Також пунктом 4 частини третьої статті

163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За приписом частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Тобто право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу чи з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дитина.

З матеріалів справи вбачається, що заявником до заяви про видачу судового наказу надано: копію паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків заявника; копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 від 24 березня 2017 року серії НОМЕР_1 , актовий запис від 24 березня 2017 року № 828; копію свідоцтва про шлюб від 06 червня 2015 року серії НОМЕР_2 , актовий запис від 06 червня 2015 року № 1096.

В той же час, вказані документи як окремо, так і в сукупності, не є належними доказами того, що дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні на момент звернення до суду, а відтак вказана заява не відповідає положенням статті 163 ЦПК України.

Суд також враховує, що згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від

02 травня 2024 року № 574306, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (відомості отримано на підставі частини сьомої статті 165 ЦПК України).

Також, з відомостей Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 (відповідь від 02 травня 2024 року № 574335).

При цьому, у заяві про видачу судового наказу заявник ОСОБА_1 вказує, що зареєстрована (проживає) за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, дослідивши подану заяву про видачу судового наказу та врахувавши те, що заявник не надав до суду доказів, що мають значення для встановлення безспірності правовідносин, суддя приходить до обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 1, 8 частини першої статті 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

При цьому, суд роз`яснює заявникові, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина перша статті 166 ЦПК України).

Враховуючи наведене та керуючись статтями 10, 43, 160, 161, 163, 165, 166, 177, 258, 259, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова