Справа № 279/5825/24
Провадження № 2/279/2016/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/5825/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Коростенської міської ради Житомирської області про встановлення факту належності нерухомого майна на праві власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Коростенської міської ради Житомирської області про встановлення факту належності нерухомого майна на праві власності. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_3 , після смерті якого залишилась спадщина, яка складається гаража, який збудований померлим на виділеній йому під будівництво земельній ділянці, розміщеній в районі вул.Романа Шухевича (до перейменування Гастелло) в м.Коростень. Коростенського району. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина та мати позивача, ОСОБА_4 . Не оформивши своїх спадкових прав на дане спадкове майно 02. 10.2022 року ОСОБА_4 померла. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, він отримав відмову в оформленні спадкових прав нерухоме майно в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний гараж. Рішенням №213 виконкому міської Ради депутатів трудящих 10 квітня 1973 року, було вирішено виділити земельні ділянки загальною площею на 24 кв.м. кожна під будівництво гаражів розмірами 6,0 х 4.0 м. в районі вул.Гастелло ОСОБА_3 - проживає по АДРЕСА_1 . Споруди, в тому числі гаражі, збудовані до 1992 року мають особливий статус. Уперше порядок та умови прийняття будівель в експлуатацію було встановлено Кабміном України лише 5 серпня 1992 року Постановою №449. До цього моменту жодного врегулювання цього питання щодо споруд нерухомого майна не існувало. Це означає - немає закону, немає вимог та немає відповідальності. Подібні будівлі не відносять до самовільного будівництва, введення в експлуатацію гаража, побудованого до 5 серпня 1992 року, не потребується. Його батькао, ОСОБА_3 набув та оформив своє право на майно відповідно до законодавства, яке діяло на час завершення будівництва гаражу (у 1974 році) і яке не вимагало отримання будь-яких правовстановлюючих документів. Так як документи, які підтверджують право власності померлого на гараж відсутні, встановлення даного факту йому необхідно для прийняття спадщини на майно, яке належало його покійному батьку та яке успадкувала після його смерті його позивача ОСОБА_4 , але не оформила своїх спадкових прав. Просить встановити факт належності на праві власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться в м.Коростень, Житомирської області в районі вул.Романа Шухевича (до перейменування Гастелло), побудованого у 1974 році.

Представник позивача клопотав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, про що вказав в заяві до суду.

Відповідач причини неявки не повідомив, про день розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача, ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом, яку прийняла його дружина (мати позивача), ОСОБА_4 , яка не оформивши своїх спадкових прав померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням виконкому міської Ради депутатів трудящих №213 від 10 квітня 1973 року, було вирішено виділити земельні ділянки загальною площею на 24 кв.м. кожна під будівництво гаражів розмірами 6,0 х 4.0 м. в районі вул.Гастелло ОСОБА_3 - алреса проживання по АДРЕСА_1 . Вказаним рішенням було зобов`язано забудовників виготовити технічну документацію і погодити її з головним архітектором міста.

У ст.58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з пунктами 2, 3 рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.58 Конституції України (справа про зворотню дію у часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта у часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної сили у часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це у законі або іншому нормативно-правовому акті.

У відповідності до ст.5 ЦК України 2004 року, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений ФОП ОСОБА_5 за результатом його технічної інвентаризації на замовлення позивача.

Копія технічного паспорту на гараж в районі АДРЕСА_2 свідчить про те, що нерухоме майно складається з гаражу площею 22,4 кв.м., 1974 року спорудження.

Судом встановлено, що гараж було побудовано у 1974 році, тож для визначення підстав набуття права власності на дане нерухоме майно, суд керується актами цивільного законодавства які діяли на момент закінчення будівництва.

На момент закінчення будівництва ЦК УРСР 1963 року (в редакції від 18.07.1963 року) не передбачав порядку набуття громадянами гаражу у власність.

Так, ст.100 ЦК УРСР 1963 року, зазначено, що у особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

У зв`язку з прийняттям Закону України "Про власність" до ЦК УРСР 1963 року, Законом України N 3718-12 від 16.12.93, було внесено зміни, зокрема ст. 100 -виключено.

Натомість, частинами першою ст. 13 Закону України «Про власність» (який набрав чинності 15 квітня 1991 року) визначено, об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення (втратив чинність).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною 3 статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлювальний документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319).

Відповідно до ч.1,2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Оскільки ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка під будівництво гаража, рішенням виконкому міської Ради депутатів трудящих №213 від 10 квітня 1973 року, гараж був побудований останнім в 1974 році, Законодавство Україн не передбачало порядку набуття громадянами гаражу у власність, реєстрація права власності на час будівництва не проводилась, а тому позовна вимога підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.328 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності на праві власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться в м.Коростень, Житомирської області в районі вул.Романа Шухевича (до перейменування Гастелло), побудованого у 1974 році.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Територіальна громада в особі Коростенської міської ради Житомирської області, місце проживання: 11501, м. Коростень, вул. Грушевського, 22, Житомирська область, .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом