Справа № 210/759/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення цивільної справи для розгляду за підсудністю

06 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» про захист прав споживача, визнання недійсними договорів з управління багатоповерховим житловим будинком та повернення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою 07.02.2024 в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», в якій просить суд: визнати недійсним договір про надання послуг з управління будинком, підписаний з ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» на підставі рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 18.08.2016; визнати недійсним договір про надання послуг з управління будинком №2409/02-18Д від 11.06.2018, підписаний з ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» на підставі рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 11.05.2016; стягнути з ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» на її користь грошові кошти у сумі 13 333 грн. 73 коп., сплачені за договором №2409/02-18Д від 11.06.2018; стягнути з відповідача на її користь 6000 грн. 00 коп. понесених нею витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2024 матеріали позовної заяви передано до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю. Матеріали надійшли до суду 09.04.2024 та за результатами автоматизованого розподілу передано у провадження судді Євтушенку О.І. (отримано 10.04.2024).

Згідно з відповіддю №559881 від 24.04.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на електронний запит суду, позивач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

26.04.2024 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Платошина О.М. надійшла заява з проханням повернути матеріали цивільної справи до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду, оскільки позов в інтересах ОСОБА_1 ним пред`явлено саме в порядку Закону України «Про захист прав споживачів» та саме на захист її прав як споживача послуг ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», із визначенням альтернативної підсудності на підставі ч.5 ст.28 ЦПК України. Додатково представник зауважив про недопустимість обмеження прав позивача на обрання альтернативної підсудності.

Дослідивши матеріали позовної заяви, долучені до неї докази, суд дійшов висновку, що вона не підсудна Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з чим підлягає поверненню для розгляду за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, виходячи з такого.

Відповідно до визначеного ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст.6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст.ст.26-30 ЦПК України). Розгляд справи неповноважним складом суду, порушення правил юрисдикції є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (з урахуванням положень ст.93 ЦК України).

При цьому, положеннями ч.5 ст.28 ЦПК України передбачено підсудність позовів за вибором позивача, зокрема позовів про захист прав споживачів, які можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як визначено у п.п.37, 46 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 №3, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо на позов, пред`явлений за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання чи перебування відповідача, поширюється альтернативна підсудність, то визначення підсудності за місцем знаходження / проживання відповідача усупереч волевиявленню позивача не застосовується.

Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст.27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст.30 цього Кодексу (ч.16 ст.28 ЦПК України). Верховний Суд виходить з того, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом у постанові від 17.11.2021 у справі №755/5684/18-ц.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів», дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Надання житлово-комунальних послуг є різновидом договірних зобов`язань, а тому порядок їх надання, захист прав споживачів житлово-комунальних послуг та врегулювання інших відносин, які виникають довкола житлово-комунальних послуг, регулюється чинним законодавством, а також договорами про надання житлово-комунальних послуг, що їх укладає кожен споживач із організацією-надавачем.

Предмет спору у даній справі стосується захисту прав ОСОБА_1 як споживача житлово-комунальних послуг з управління будинком, що надавались ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», при цьому оскарження рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 18.08.2016 впливає на суть зобов`язань сторін та їх виконання.

Таким чином, підсудність позову ОСОБА_1 є альтернативною і право на її визначення відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК України належить позивачеві. Саме на вказану норму позивач та її представник посилаються в пред`явленому позові. На цій же підсудності представник позивача вкотре наполягав, звертаючись до суду із заявою про повернення справи на розгляд до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до положень ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Реєстрація проживання або перебування фізичних осіб на території України регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (зі змінами та доповненнями), Правилами реєстрації місця проживання та Порядком передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016.

Зі змісту ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що місцем перебування фізичної особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців за рік. Місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування, підлягають реєстрації шляхом внесення інформації до реєстру територіальної громади, із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Отже, на території України обов`язковій реєстрації підлягає як місце проживання, так і місце перебування фізичної особи.

Згідно з відповіддю №559881 від 24.04.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на електронний запит суду, позивач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Аналогічні відомості зазначені у долучених до позовної заяви документах ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З огляду на викладене, предмет спору та характер правовідносин, суд приходить до переконання, що позовна заява ОСОБА_1 про захист прав споживача в рамках правовідносин з надання житлово-комунальних послуг з управління будинком, дійсно підсудна саме Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за правилами альтернативної підсудності, за вибором позивача, яке зважаючи на волевиявлення позивача на визначення підсудності саме за її вибором превалює над правилами загальної підсудності та обмеженню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області допущено ситуацію, за якої виник спір про підсудність між судами, в той час як ч.1 ст.32 ЦПК України імперативно визначено: спори про підсудність між судами не допускаються.

Суд зауважує, що дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду справи є однією зі складових законності судового рішення. Розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону і підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України). Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Керуючись ст.ст.28, 31-32, 260, 261, 352-353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» про захист прав споживача, визнання недійсними договорів з управління багатоповерховим житловим будинком та повернення грошових коштів повернути для розгляду за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано 06.05.2024.

Суддя О.І. Євтушенко