П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року місто Київ

справа № 755/7138/23

провадження №22-ц/824/6104/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Євграфової Є.П., Поливач Л.Д., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану адвокатом Тітовою Оленою Олександрівною,

на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 8 листопада 2023 року, ухвалене у складі судді Савлук Т.В.,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати договір купівлі-продажу від 21 грудня 2022 року транспортного засобу марки LEXUS. модель - GX460, 2013 року випуску, колір білий, vin НОМЕР_1 , номер кузова (рама, шасі НОМЕР_1 ), свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позов обґрунтовано тим, що 21 грудня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у приміщенні територіального сервісного центру МВС оформлено та підписано договір купівлі-продажу транспортного засобу марки LEXUS. модель - GX460, 2013 року випуску, колір білий, ,vin НОМЕР_1 , номер кузова (рама, шасі НОМЕР_1 ), свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 .

Сторони договору погодили ціну транспортного засобу в сумі 49000 грн., яку покупець зобов'язався сплатити продавцю в порядку та умовах, визначених цим договором.

Вказаний договір купівлі-продажу автотранспортного засобу було підписано між сторонами з умовою, що відповідач підпише та буде виконувати в майбутньому утримання позивачки, яка є його бабусею. Підписання договору утримання було передбачено сторонами до 1 червня 2023 року.

Проте, відповідач: по-перше, не сплатив передбачені договором купівлі-продажу грошові кошти у розмірі 49000 грн.; по-друге, повідомив про неможливість підписання договору утримання позивачки з мотивів того, що він повинен приділяти більше часу вихованню доньки (правнучці позивачки).

Отже, позивач не отримала ні грошових коштів за договором продажу авто, ні очікуваного постійного утримання від відповідача, який істотно порушив умови договору купівлі-продажу.

Посилаючись на зазначені обставини, та з метою захисту своїх порушених прав, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання договору купівлі-продажу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 25 липня 2023 року до участі у справі залучено ОСОБА_3 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 8 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір купівлі-продажу № 3243/2022/3564377 транспортного засобу, укладений 21 грудня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , предмет договору - транспортний засіб LEXUS. модель - GX460, 2013 року випуску, колір білий, vin НОМЕР_1 , номер кузова (рама, шасі НОМЕР_1 ), свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 .

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в який просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає рішення суду незаконним і необгрунтованим, оскільки суд першої інстанції неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, порушив норми матеріального права - неправильне тлумачення закону, застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Позивачка не надала до суду жодних допустимих доказів, які свідчать про те, що їй не було сплачено вартість автомобіля. Покази свідка суд не міг брати до уваги, оскільки свідок не був присутнім при укладенні договору купівлі-продажу автомобіля, не приймала жодної участі в даному процесі. Умови договору та перереєстрація автомобіля на відповідача свідчать про повну сплату вартості автомобіля.

Такий спосіб захисту як розірвання договору, що вже частково виконаний з боку продавця, який передав товар, і покупця, який прийняв товар, не відповідає суті порушення договору, що полягає в несплаті грошових коштів. Судом було неправильно розтлумачено норми закону щодо захисту прав та законних інтересів позивача, зроблено помилковий висновок про законність обраного способу захисту.

Апелянт вважає, поведінку відповідача, який змінював свою позицію, суперечливою.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Приймак А.О. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зокрема, зазначає, що оскаржуване рішення першої інстанції прийняте з повним дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обгрунтованим, відповідає засадам ЦПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник адвокат Тітова О.О. апеляційну скаргу підтримали і просили її задоволенити.

Представник ОСОБА_1 -адвокат Приймак А.О. та представник ОСОБА_2 -адвокат Богомазов П.С. проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обгрунтован6е залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення суд, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 21 грудня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу № 3243/2022/3564377 транспортного засобу марки LEXUS. модель - GX460, 2013 року випуску, колір білий, vin НОМЕР_1 , номер кузова (рама, шасі НОМЕР_1 ), свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 .

За умовами пунктів 1,2, 2.1, 2.2, 3.1 договору купівлі-продажу транспортного засобу сторонами погоджено, що продавець гарантує, що майно, яке є предметом продажу за даним договором, належить йому на праві власності, не обтяжене арештом, у розшуку, заставі не перебуває, не являється предметом спору у суді. Передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна. Право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного договору. За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 49000 грн.

Договором передбачено (пункт 4.1) кожна сторона зобов'язується виконати реально та незалежно обов'язки покладені на неї цим договором, та сприяти іншій стороні у виконанні її обов'язків за цим договором.

Розділом 5 цього договору визначено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві ціну транспортного засобу зазначену у п.3.1 договору, в порядку та на умовах прийняти транспортний засіб.

Пунктом 9.1 договору визначено, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання.

Установлено, що укладений сторонами договір купівлі-продажу транспортного засобу за формою, змістом та процедурою відповідає вимогам законодавства. Дійсність та чинність договору сторонами не оспорюється.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що встановлення обставини проведення відповідачем розрахунку з позивачем у будь-який формі (готівковій чи безготівковій) входить до предмету доказування у цій справі, оскільки позивач стверджує, що не отримала від відповідача суми за договором, а відповідач цей факт визнає та стверджує, що в силу об`єктивних обставин та неплатоспроможності не виконав зобов`язання за договором та не сплатив вартість придбаного транспортного засобу після підписання та переоформлення на його ім`я транспортного засобу.

Врахувавши покази свідка ОСОБА_4 , яка підтвердила факт не проведення відповідачем розрахунку за отриманий товар, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність підстав для розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу, у зв`язку із істотним порушенням умов договору іншою стороною, внаслідок несплати вартості придбаного відповідачем транспортного засобу, що зумовлює застосування до спірних правовідносин способу захисту, передбаченого ст.651 ЦК України. При вирішенні даного спору, суд врахував позицію відповідача, яка висловлена у відзиві на позов на підтримку позовних вимог, визнання відповідачем позову та обставин щодо підстав для розірвання договору, та розцінює таку позицію з урахуванням положень ч.1 ст.82 ЦПК України.

Проте, з такими висновками погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони ж вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Установлено, що в територіальному сервісному центрі НОМЕР_4 РСЦ ГСЦ МВС в Київській області 21 грудня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу.

На умовах даного договору продавець зобов'язується передати у власність покупцеві транспортний засіб марки LEXUS. модель - GX460, 2013 року випуску ( п.1.1 договору). Покупець оглянув та ознайомився із майном, яке зазначено у п.1.1 цього договору, претензій щодо технічного стану якісних характеристик відчужуваного транспортного засобу не має (п.1.3 договору).

Пунктом 2.1 договору визначено, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна.

Розділом 5, 6 договору визначені зобов'язання покупця і продавця відповідно. Зокрема, продавець зобов'язаний: в порядку та на умовах, визначених цим договором, сплатити продавцеві ціну транспортного засобу, за значену у п.3.1 договору; в порядку та на умовах визначених цим договором, прийняти транспортний засіб. Продавець зобов'язаний: в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати транспортний засіб.

Умовами договору розстрочення платежу не передбачено. Як і не передбачено умовами договору, укладення його під умовою укладення договору утримання.

Автомобіль марки LEXUS. модель - GX460, 2013 року випуску, колір білий, vin НОМЕР_1 , 21 грудня 2022 року зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , про що останньому видано свідоцтво. З інформації, яка міститься в свідоцтві, реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_5 ( а.с.55).

Таким чином, зважаючи на умови договору щодо послідовності дій, пов'язаних з процедурою купівлі-продажу автомобіля, зокрема, проведення повної оплати до передачі транспортного засобу продавцем покупцю, та наступні дії, а саме: передача продавцем автомобіля покупцю, про що свідчить реєстрація автомобіля на ім`я відповідача, видача нових реєстраційних номерів та видача свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_2 , свідчить про те, що свої зобов`язання по сплаті вартості придбаного автомобіля останній виконав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції на умови укладеного договору уваги не звернув, а виходив із визнання обставин та позову відповідачем, а також показу свідка ОСОБА_4 .

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків ( ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України).

Суд першої інстанції як на доказ, що підтверджує вимоги позивача, послався на покази свідка ОСОБА_4 , яка є онукою позивача і двоюрідною сестрою відповідача ОСОБА_2 . Свідок ОСОБА_4 не є стороною договору купівлі-продажу, договір укладений особисто ОСОБА_1 , відповідно ОСОБА_4 участі в процесі укладення договору купівлі-продажу не приймала. Також свідок повідомила суду, що автомобіль позивач має намір передати їй, а вона буде здійснювати догляд за позивачем.

Зазначене може свідчити про зацікавленість свідка у вирішенні даного спору. Відповідно такі покази не можуть вважатися достовірними доказами, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Що стосується врахування судом першої інстанції позиції відповідача, яка висловлена у відзиві на позов на підтримку позовних вимог, визнання відповідачем позову та обставин щодо підстав для розірвання договору, то в цій частині слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно із ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, визнання обставин, які не підлягають доказуванню, можливе, зокрема, за умов: визнання їх усіма учасниками справи та відсутності в суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.

Матеріали справи та позиція її учасника - третьої особи ОСОБА_3 свідчать про те, що третя особа не визнавала обставини не проведення розрахунку за придбаний транспортний засіб, а тому суд дійшов безпідставного висновку про доведеність задоволених вимог позову із застосуванням ч.1 ст.82 ЦПК України.

Крім того матеріали цієї справи свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 визнав позовні вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справ, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем не дослідивши при цьому обставини справи.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в поясненнях щодо позову посилалася, зокрема на те, що відповідачу ОСОБА_2 відомо, що його дружина ОСОБА_3 має намір звернутися до суду про поділ майна подружжя, тому щоб неможливо було поділити спільне майно подружжя, а саме спірний автомобіль, штучно з позивачем ОСОБА_1 створили та подали до суду позовну заяву про розірвання договору купівлі-продажу даного ТЗ та не повідомили суд, що даний автомобіль відповідачем був придбаний за спільні кошти подружжя.

Зазначених обставин суд першої інстанції не перевірив, а вони мають важливе значення для правильного вирішення спору, при цьому помилково застосував норми процесуального права щодо визнання обставин та позову відповідачем ( правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25 травня 2022 року у справі № 675/2136/19).

За таких обставин враховуючи, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, обставини, які суд першої інстанції вважав встановленими, є недоведеними, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, а також суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, - наявні підстави для скасування для скасування оскаржуваного рішення та ухваленні нового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану адвокатом Тітовою Оленою Олександрівною, задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 8 листопада 2023 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1611 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова складена 10 травня 2024 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Є.П.Євграфова

Л.Д. Поливач