Справа № 944/3724/24
Провадження №2-о/944/251/24
УХВАЛА

06.11.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Виконавчий комітет Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт самостійного виховання та утримання ним малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяву обґрунтовує тим, що він з 10 липня 2010 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2024 року розірвано. У шлюбі в них народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_3 . При цьому вони з 2019 року припинили шлюбні відносини, стали проживати окремо, діти проживають разом з ним. 3 моменту окремого проживання, а саме з 2019 року, ОСОБА_2 жодного разу до дітей не навідувалася, дітьми не цікавиться, участі у їхньому вихованні та утриманні не приймає, свої батьківські обов`язки не виконує, жодної допомоги дітям не надає, фактично ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Діти навчаються у Новояворівській ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 2 та відповідно до характеристик зі школи дітьми займається батько, мати участі у шкільному житті дітей не приймає. Таким чином, він повністю опікується інтересами і потребами дітей, піклується про них, самостійно займається їх вихованням, слідкує за розвитком, несе витрати на їх виховання та навчання. Батьком створені найкращі умови для дітей, має змогу забезпечити їх усім необхідним, постійно слідкує за станом здоров`я дітей, піклується про їх розвиток, у нього з дітьми сильний психологічний контакт і прив`язаність. Діти повністю перебувають на самостійному утриманні та вихованні батька ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 10 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, зважаючи на таке.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України).

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 Цивільного процесуального кодексу України і не є вичерпним.

Частинами 1, 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

У даній справі заявник просить встановити факт самостійного виховання дитини. Заявлені вимоги, пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за ним певного правового статусу - батька, який самостійно виховує дитину.

Для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється. Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один з батьків самостійно їх виконує.

Сімейний кодекс України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 Сімейного кодексу України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість повної відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання дитини.

Ця справа пов`язана з вирішенням спору про право - зокрема, спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від виконання батьківських обов`язків, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження з врахуванням інтересів дитини.

Доведення факту самостійного виховання дитини батьком пов`язане з встановленням обставин щодо невиконання матір`ю батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним з батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Такий факт одноосібного (самостійного) виховання дитини одним з батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки у такому випадку завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 Сімейного кодексу України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним з батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2024 року в справі № 201/5972/22.

У частині шостій статті 294 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини 4 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За установлених у цій справі конкретних обставин факт самостійного виховання та утримання дитини батьком не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку із чим заяву слід залишити без розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачений заявником при зверненні до суду судовий збір підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 258-261, 263-264, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Виконавчий комітет Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, залишити без розгляду.

Повернути заявнику ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, сплачений згідно квитанції до платіжної інструкції від 27 червня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суд може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Б. Поворозник