Справа № 645/5728/23
Провадження № 2/645/342/24
20 лютого 2024 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати договір довічного утримання від 07.04.2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дорогій В.А., зареєстрований в реєстрі за №2-645 від 07.04.2005 року.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 07.04.2005 року між позивачем та відповідачем був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Дорогій В.А. за р.№ 2-645 від 07.04.2005 р. Відповідно до договору довічного утримання нотаріусом накладено заборона відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 . За умовами договору, позивач передав у власність відповідача належну позивачу на праві приватної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,3.3 кв.м., житлова площа 40,1. У відповідності до п. 8 Договору відповідач зобов`язується здійснювати довічне утримання (догляд) позивача. Утримання (догляд) визначався сторонами у вигляді: а) забезпечення позивача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі. Позивач зазначає, що він є особою з інвалідністю І групи, особою вкрай похилого віку, потребує стороннього догляду та заслуговує на забезпечення достатнього і нормального в загальнолюдському розумінні рівня життєдіяльності, з цією метою позивачем було укладено договір довічного утримання, оскільки відповідач належним чином не виконує зобов`язань по договору, внаслідок чого позивач позбавлений повноцінної допомоги та догляду, перебуває у скрутному матеріальному становищі. В силу свого віку та стану здоров`я не має змоги забезпечувати собі повноцінне харчування, медичне забезпечення та сплачувати щомісячно за житлово-комунальні послуги, тому позивач наполягає на розірванні договору довічного утримання, оскільки не отримав за договором того, що очікував, втратив довіру до відповідача, яка особисто висловлювала бажання розірвати договір довічного утримання.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження у зв`язку з чим призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.11.2023 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
05.12.2023, 08.12.2023, 19.12.2023 року до суду надійшли витребуванні Ухвалою суду документи.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.12.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив суду про обставини викладені у позовній заяві, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечував. Зазначив, що він є інвалідом І групи, потребує допомоги, відповідач поїхала за кордон, тривалий час не виконує свої обов`язки за договором довічного утриманні. Він живе один, потребує сторонньої допомоги, на даний час йому допомогають ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 повідомила суду, що позивача вона знає приблизно 3 роки, він впав з коляски біля її ніг та вона допомогла йому піднятись. В літку 2022 року вона зустріла позивача, який повідомив, що його бросили, коли почалась війна, попросив допомогти йому покупатись. Свідок розшукувала родичів позивача, щоб вони йому допомогали, крім того, свідок з`ясувала, що родичі позивача забрали у нього банківську карту, на яку йому надходить пенсія, та у позивача було матеріально скрутне становище. Родичі, яких знайшла свідок, племінники позивача відмовились від допомоги, віддали ключі від квартири позивача, паспорт та його банківську карту. Відповідачка по справі знаходиться за кордоном, в літку 2023 року вона приїзджала на територію України на декілька днів, але до позивача не заходила. Свідок із своїм чоловіком, з серпня 2022 року, двічі на день, приходять до квартири позивача, допомагають йому з продуктами харчування, приготуванням їжи, миють, переодягають, прибирають в квартирі та надають іншу необхідну допомогу.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що позивача знає 11 років, познайомились в соборі, позивач раніше просив милостиню біля собору, так як родичи забирали його пенсію. Відповідачку свідок не знає, про те чи надає вона допомогу позивачу не знає. Але свідку відомо, що раніше позивачу, в 2020 році допомагав чоловік на ім`я ОСОБА_8 , який приносив продукти харчування, а на початку війни, допомогав чоловік на ім`я ОСОБА_9 , який жив в квартирі позивача 4 місяці, а потім поїхав. Зараз позивачу допомогає родина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , опікуються ним, позивач задоволений.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача, знає його приблизно з 1992 року, відповідача по справі не знає. Коли почалась війна, позивачу допомогали з продуктами харчування волонтери та сусіди. Позивач був недоглянутий, на вулиці просив допомоги. На даний час ситуація змінилась, за позивачем доглядають, у нього з`явився новий одяг, він доглянутий. Кожен день приходить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та допомагають позивачу.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Відповідачем протягом встановленого судом строку відзив на позовну заяву не подавався. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Приймаючи до уваги те, що відповідач повідомлений про час, дату та місце судового розгляду належним чином, про причини неявки суду не повідомив, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
07.04.2005 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_11 укладено договір довічного утримання (догляду), який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дорогій В.А. та зареєстровано в реєстрі за № 2-645.
Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 21.05.2005 року, на підставі зазначеного Договору довічного утримання від 07.04.2005 року, квартира зареєстрована на праві власності за ОСОБА_11 .
У зв`язку з посвідченням договору довічного утримання (догляду), приватним нотаріусом накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , яка належала позивачу ОСОБА_1 ..
Відповідно до п. 6 Договору довічного утримання (догляду), ОСОБА_11 зобов`язується довічно повністю утримувати ОСОБА_1 , надаючи йому необхідне харчування, одяг, ліки та забезпечуючи за ним належний догляд та необхідну допомогу.
Відповідно до п.8 Договору довічного утримання (догляду), позивач ОСОБА_1 , залишається проживати у відчужуваній квартирі до дня смерті.
Відповідно до п. 9 Договору довічного утримання (догляду), відповідач ОСОБА_11 (набувач) не має права до смерті відчужувача продавати, дарити, обмінювати майно, передане йому за договором довічного утримання, укладати щодо нього договір застави, передавати його у власність іншій особі на підставі іного правочину.
Позивач стверджує, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за договором, не забезпечує його необхідним харчуванням, доглядом, одягом, необхідною допомогою, не доглядає за технічним станом квартири. Доказів надання будь-якої допомоги позивачу відповідно до умов договору довічного утримання (догляду), відповідачем на надано.
Пунктом 10 Договору довічного утримання (догляду), у разі не виконання відповідачем ОСОБА_11 , взятих на себе обов`язків за цим договором, договір може бути розірвано згідно ст.755 Цивільного Кодексу України.
Відповідно до повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, проведеною перевіркою облікових даних органів державної реєстрації актів цивільного стану та за данними розширеного пошуку системи Державний реєстр актів цивільного стану громадян по Харківській області, виявлено актовий запис про шлюб № 1384, складений 15.09.2006 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в даному актовому записі про шлюб наявна відмітка про розірвання шлюбу на підставі актового запису про розірвання шлюбу № 472, складеного 01.10.2008 Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 , позивач ОСОБА_1 є інвалідом дитинства І групи довічно.
Відповідно до ст. 744 Цивільного кодексу України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно..
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 755 Цивільного кодексу України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача.
Вказані підстави також передбачені в п. 10 договору довічного утримання (догляду) від 07.04.2005 року укладеного між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання укладеного між ним та відповідачем з підстав невиконання останньою умов договору.
Відповідачем твердження позивача, які зазначені в позовній заяві, жодним чином не спростовані.
Крім того, згідно отриманої судом інформації з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 05.12.2023 року, відповідач ОСОБА_2 в період з 24.02.2022 року по 29.11.2023 року перетинала державний кордон України, а 13.07.2023 року виїхала з території України та більше не в`їжджала.
Крім того, згідно наданої позивачем копії заяви ОСОБА_14 , засвідченої 07.12.2022 року першим секретарем з консульських питань Посольства України в Республіці Австрія вбачається, що відповідач ОСОБА_14 перебуває в Австрії, виконувати умови, зазначені в договорі довічного утримання не має можливості, через проведення військових дій на території України. В заяві підтвердила, що саме ОСОБА_6 з 27.08.2022 року фактично доглядає за ОСОБА_1 , допомагає йому в побуті, лікує, годує, допомагає матеріально та сплатила борг по комунальним послугам, тобто прийняла на себе її зобов`язання.
Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються позовні вимоги та не спростовуються відповідачем.
Зокрема, відповідачем суду не надано жодних доказів на підтвердження виконання умов договору, щодо забезпечення позивача харчуванням, доглядом, одягом, необхідною допомогою, доглядом за технічним станом квартири та іншим чином надання допомоги позивачу, передбаченою Договором довічного утримання (догляду).
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд - приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 76, 81, 95, 141, 247, 258-259, 280-284, ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 651, 744-755 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - задовільнити.
Договір довічного утримання, укладений 07 квітня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_15 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дорогій В.А., зареєстрований в реєстрі за №2-645 від 07.04.2005 року - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_16 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Фрунзенським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , інвалід І групи, адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 29.02.2024 року.

Головуючий суддя: І.В.Ульяніч