Провадження №2-з/756/189/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши заяву Шевченківської окружної прокуратури міста Києва про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Шевченківської окружної прокуратури міста Києва до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння,

У С Т А Н О В И В:

Шевченківська окружна прокуратура міста Києва звернулася з даним позовом до суду до ОСОБА_1 , в якому просить: 1) визнати спадщину, як відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 та складається з квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв. м, житловою площею 18,8 кв.м, відумерлою та передати спадкове майно у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради; 2) витребувати від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .

Одночасно з вказаною позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій останній просить: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м, житловою площею 18,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо об`єкту нерухомого майна: житлова квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м, житловою площею 18,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо укладення договорів, вчинення інших правочинів щодо об`єкту нерухомого майна: житлова квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м, житловою площею 18,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

В обґрунтування заяви зазначено, що Шевченківською окружною прокуратурою міста Києва виявлено факт незаконного вибуття квартири АДРЕСА_1 , яка в силу відумерлої спадщини має перейти у власність територіальної громади міста Києва.

Вказана квартира була зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За даними Спадкового реєстру спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася, свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , не видавались.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004553 від 24.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, встановлено, що спірна квартира на даний час зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 18.01.2021 між ним та ОСОБА_3 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дашницькою Л.Л., про що зроблено запис в реєстрі за № 1.

У свою чергу, право власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 було зареєстроване державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дашницькою Л.Л. 12.01.2021 на підставі договору дарування, укладеного 16.04.2008 між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнко В.П., про що зроблено запис в реєстрі за № 2046.

Вказаний договір дарування є нікчемним, а обставини, в силу яких він є нікчемним, встановлено вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 06.04.2023 у справі № 761/578/23, який набрав законної сили, відносно ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Позивачем зазначено, що відсутність спадкоємців ОСОБА_2 за законом та те, що жодна особа не звернулась з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті останньої, а також право на визнання спадщини відумерлою у зв`язку зі спливом одного року з часу відкриття спадщини, є підставою для визнання квартири АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

Оскільки визнання спадщини відумерлою відповідно до статті 1277 ЦК України є підставою для набуття територіальною громадою міста Києва права власності на таке майно, спірна квартира підлягає витребуванню від ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України на користь Київської міської ради, як розпорядника майна територіальної громади м. Києва.

Разом з тим, наявність на даний момент чинної державної реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_1 надає можливість відповідачу здійснити подальше незаконне відчуження вказаного нерухомого майна, а також здійснити інші дії, що значно утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову прокурора, оскільки набувачами вживаються активні дії, спрямовані на відчуження квартири.

Так, в рамках кримінального провадження № 0004553 вказану квартиру визнано речовим доказом, а ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 761/23231/22 на квартиру накладено арешт, про що на підставі рішення державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ, ОСОБА_4 від 10.11.2022 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З метою подальшого відчуження квартири представником ОСОБА_1 подавалось клопотання про скасування арешту на квартиру, у задоволенні якого відмовлено ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02.10.2024 № 761/578/23.

Враховуючи викладене, на переконання позивача, існує обґрунтована вірогідність подальшого відчуження ОСОБА_1 спірної квартири та проведення державної реєстрації права власності на неї за іншими особами, що унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову прокурора, а тимчасове обмеження права розпоряджатися об`єктом нерухомості без обмеження права користування ним, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересам відповідача, у зв`язку з чим просить ужити заходи забезпечення позову у запропоновані у заяві способи.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Також суд враховує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

Таким чином, враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір з приводу нерухомого майна, з урахуванням підстав та предмету позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін, беручи до уваги, що подальше відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , може призвести до ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову, та, як наслідок, подальшого порушення прав позивача, а також до нових спорів між особами, за якими буде зареєстровано право власності на спірний об`єкт нерухомого майна, та позивачем, а також можливим порушенням їх прав як законних набувачів, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву Шевченківської окружної прокуратури м. Києва про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказану квартиру.

Разом з тим, суд зауважує, що арешт майна, як спосіб забезпечення позову, передбачає накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Отже, арешт, як заборона на право розпоряджатися майном, включає і обмеження на розпорядження таким майном. Тому, при накладенні арешту на майно, вжиття додаткових заходів забезпечення, направлених на обмеження розпорядження таким майном, зокрема, вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна, не є необхідним.

За вказаних обставин не є необхідним і співмірним додатково забороняти державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам держреєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо зазначеного нерухомого майна, в тому числі вносити до державного реєстру речових прав записи про держреєстрацію речових прав та їх обтяжень, про скасування держреєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів.

Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.02.2024 року у справі № 504/3408/22; від 24.07.2024 у справі №567/459/23.

За наведених обставин в цій частині заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Шевченківської окружної прокуратури міста Києва про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Шевченківської окружної прокуратури міста Києва до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м, житловою площею 18,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач - Київська міська прокуратура, ; місцезнаходження: м. Київ, вул. Предславинська, 45/9.

Боржник - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О. Тиха