УХВАЛА

09 травня 2024 року м.Суми

Справа №591/1149/22

Номер провадження 22-ц/816/433/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів :

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лісовського Сергія Володимировича про відвід судді Собини Ольги Іванівни

у справі за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «Мегабанк», представника ОСОБА_1 адвоката Лісовського Сергія Володимировича, приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Нагорної Наталії Василівни

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 жовтня 2023 року

в цивільній справі за позовом Приватної фірми «Ордекс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Наталія Василівна, Акціонерне товариство «Мегабанк», про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Сумського апеляційного суду знаходиться справа за апеляційними скаргами АТ «Мегабанк», представника ОСОБА_1 адвоката Лісовського С.В., приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Нагорної Н.В. на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 жовтня 2023 року.

08 травня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Лісовський С.В. подав заяву про відвід судді Собини Ольги Іванівни, обґрунтовуючи його тим, що він має сумнів в об`єктивності та неупередженості зазначеної судді, оскільки вона брала участь у розгляді подібного спору між цими самими сторонами і ухвалила відповідне рішення на користь ПФ «Ордекс», яке є преюдиційним під час розгляду цієї справи.

Заслухавши думку представника ОСОБА_1 адвоката Лісовського С.В., представника АТ «Мегабанк» - адвоката Дребот І.А., які підтримали заяву про відвід, думку представника ПФ «Ордекс» - адвоката Буланова О.М., колегія суддів вважає, що подана заява про відвід судді Собини О.І. підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Відповідно до ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Вирішуючи заяву про відвід, колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені, зокрема у рішенні ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно з яким наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною» (п. 52).

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При цьому підлягає задоволенню відвід судді від участі в розгляді справи, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням РСУ від 04.02.2016 № 1, роз`яснено, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства і виступає мірою реалізації завдань справедливого суду (ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013). При цьому, здійснюючи розгляд справ ЄСПЛ констатував, що «…сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків; сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду, що має підґрунтя на певних обставинах» (рішення ЄСПЛ від 26.09.2019 у справі «Іліє проти Румунії» (Ilie v. Romania), заява № 26220/10), тому суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності.

Аналізуючи зазначені вимоги закону, колегія суддів приходить до переконання, що головною метою відводу/самовідводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод). При цьому «незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано» (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

З матеріалів справи вбачається, що суддя Собина О.І. входила до складу колегії суддів, яка розглядала апеляційну скаргу Приватної фірми «Ордекс» у справі №592/1886/22 за позовом ПФ «Ордекс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Н.В., АТ «Мегабанк» про витребування нежитлового приміщення із чужого незаконного володіння. При цьому, суддя Собина О.І. висловила свою позицію в іншій аналогічній справі, яка розглядалась між тими самими сторонами, але з приводу іншого майна, рішення в якій суд першої інстанції взяв за основу при вирішенні спору в справі, яка на даний час переглядається в апеляційному порядку.

Таким чином, виходячи з мотивів заявленого відводу, будь-який сценарій вирішення порушених в апеляційній скарзі питань суддею Собиною О.І. буде викликати у учасників справи (стороннього спостерігача) сумніви в неупередженості суду, внаслідок чого буде порушено право учасників судового провадження очікувати від держави справедливий суд, тому обставини, які вказані представником ОСОБА_1 адвокатом Лісовським С.В. згідно приписів п. 5 ч. 1 ст. 36 є такими, що об`єктивно виключають участь цього судді в апеляційному розгляді, дотримуючись права осіб, які приймають участь в цивільному провадженні та оскаржують судове рішення, на справедливий суд.

З огляду на викладене, застосовуючи чинне національне законодавство України, усталену судову практику ЄСПЛ щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення суб`єктивного і об`єктивного критеріїв неупередженості (безсторонності) суду, з метою виключення будь-яких можливих сумнівів у стороннього спостерігача (сторін судового провадження) в об`єктивності та неупередженості судді апеляційного суду Собини О.І., колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід судді.

У зв`язку з тим, що заява про відвід надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, відповідно до положень ч. 3 ст. 40 ЦПК України, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лісовського Сергія Володимировича про відвід судді Собини Ольги Іванівни задовольнити.

Справу передати на новий авторозподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.І. Собина

В.Ю. Рунов