Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1647/24
Провадження № 2/542/482/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

05.09.2024 року до суду звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» з позовом до ОСОБА_1 , просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договром №713913 від 24.09.2021 року в сумі 34609,36 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 713913.

Зазначають, що власноручним підписанням договору ОСОБА_2 підтвердила, що ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ «Слон кредит», яка розміщена на сайті Фінансової Компанії: https://sloncredit.ua/, в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідачка погодила та зобов`язалась виконувати його умови.

Таким чином, відповідачка уклала договір №713913 від 24 вересня 2021 року з ТОВ «Слон Кредит» та на підставі платіжного документу відповідачці були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі15 000 грн.

Відповідачкою не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин.

Також зазначають, що у подальшому ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги на користь ТОВ «Діджи Фінанс» відповідно до Договору факторингу №2808-23 від 28 серпня 2023 року, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 713913 від 24 вересня 2021 року. Отже, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідачки.

Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 34609,36 грн., з яких: 10107 грн 24 коп. заборгованість за тілом кредиту, 24502 грн 12 коп. заборгованість за відсотками.

Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення адвокатської вимоги на адресу відповідачки.

На даний час, відповідачка ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість у розмірі 34609,36 грн. та судові витрати.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.09.2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.55).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 58, 93, 95), надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.57-58).

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи відповідно до положень п.п.1, 4 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с.59, 63-64, 96-97).

28.10.2024 року відповідачкою був наданий відзив на позовну заяву (а.с.67-69), в якому зазначає, що позовна заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зазначає, що вона сплатила кредит в розмірі 11598 грн, що підтверджують надані нею квитанції.

Вказує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів отримання права вимоги до неї за кредитним договором №713913 від 24.09.2021 року, оскільки матеріали справи не містять витягу з реєстру боржників до договору факторингу №2808-23, що свідчив би про те, що саме цей кредитний договір увійшов до Реєстру прав вимог, який придбав ТОВ «Діджи Фінанс».

ТОВ «Діджи Фінанс» не доведено права вимоги до неї на підставі договору відступлення прав вимоги №2808-23 від 28.08.2023, а отже не доведено, що він є належним позивачем по справі.

Крім того зазначає, що позивач не довів, що звертався до неї з досудовою вимогою, а також не повідомив її про відступлення права вимоги та заміну кредитора у зобов`язанні.

Крім того, вона не погоджується з розміром правничої допомоги, яка заявлена позивачем. Вважає, що 6000 грн є завищеною сумою витрат на правничу допомогу, так як справа не є складною, сума позову є невеликою. Оцінює правничу допомогу в 600 грн.

Просить у задоволенні позову відмовити.

Представником позивача 04.11.2024 року було надано відповідь на відзив (а.с.76-86), в якій зазначає, що вважає відзив безпідставним та необґрунтованим, з огляду на таке.

Щодо укладення договору про споживче кредитування, вказує, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору, на погоджених умовах шляхом особистого підписання договору.

Звертає увагу суду, що відповідач не заперечує проти укладення між ним та ТОВ «Слон кредит» кредитного договору № 713913 від 24.09.2021 року.

Щодо порядку повернення кредиту звертає увагу суду, що платежі, про які зазначає відповідач у своєму відзиві, відображені у розрахунку заборгованості, який було додано до позовної заяви. Згідно з паспортом споживчого кредиту та додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №713913 від 24.09.2021 р., які є невід`ємною частиною договору, кінцевий термін повернення є 24.09.2024 року (включно). Наголошує на тому, що просить стягнути виключно ту заборгованість, яка виникла у відповідачки перед первісним кредитором (ТОВ «Слон Кредит»), оскільки після відступлення права вимоги до ТОВ «Діджи Фінанс», ніяких нарахувань не здійснював.

Щодо відступлення права вимоги, зазначає, що ч. 3 п.4.1. кредитного договору №713913 від 24.09.2021 року передбачено, що Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача.

Згідно з Договором факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «Діджи Фінанс») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 34609,36 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10107,24 грн.; заборгованість за відсотками становить 24502,12грн.

На підтвердження заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Діджи Фінанс» ними наданий сформований та двухсторонньо підписаний Витяг з Додатку до Договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 р., згідно якого право вимоги за кредитним договором №713913 від 24.09.2021 р. перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». А також вони надають копію Витягу з реєстру прав вимог.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем не виконувались умови кредитного договору. Відповідно, погашення кредитної заборгованості здійснювалось у черговості згідно п.п.5.3.1, п.п. 5.3.2. цього Договору.

Щодо повідомлення про зміну кредитора зазначає, що керуючись ст. 512 514, 516 ЦК України та у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ "Слон Кредит" до ТОВ «Діджи Фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору.

Більше того, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу зазначає, що ціни на послуги, які надані адвокатом є ринковими в межах м Києва.

Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 24 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Слон Кредит» укладено договір №713913 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 18 750 гривень строком на 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 24 вересня 2024 року, детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів, що є додатком №1 до договору (а.с. 42-44).

Пунктом 1.5. Договору передбачено, що тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 100% річних.

Відповідно до пунктів 1.7.-1.8. Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 241,10 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 62919 грн 80 коп.

Відповідно до паспорта споживчого кредиту (а.с.46) відповідачу надано кредит, сума кредиту 18750,00 грн., строк кредитування 1096 днів, реальна річна відсоткова ставка, відсотків річних 241,10 %.

Факт укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачкою не заперечується.

Так в даному випадку матеріали справи у своїй сукупності свідчать про укладення кредитного договору та те, що відповідачка отримала кредитні кошти за договором №713913 від 24.09.2021 року з ТОВ «Слон кредит».

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Звертаючись з позовом, позивач зазначив, що у зв`язку порушеннями зобов`язань відповідачка ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №713913 від 24 вересня 2021 року в сумі 34609,36 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 34).

Заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву відповідачка зазначає про те, що вона сплатила платежі за кредитом в сумі 11598 грн, на підтвердження чого надала копії квитанцій про сплату на загальну суму 8092 грн: квитанції №42561885-1 на суму 100,00 грн., №44725330-1 на суму 2670,00 грн., №41873454-1 на суму 1652,00 грн., №42346845-1 на суму 300,00 грн., №39569864-1 на суму 1660,00 грн., №44754234-1 на суму 10,00 грн., №40163083-1 на суму 1700,00 грн. (а.с.70-72).

Факт здійснення відповідачкою оплати за кредитним договором підтверджують як укладення такого договору, отримання відповідачкою кредитних коштів, а також часткове виконання його умов по сплаті кредитних коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Разом з тим, при дослідженні судом розрахунку заборгованості (а.с.34), судом встановлено, що сплачені позивачкою суми, на які вона посилається у відзиві: 25.09.2021 року 1660 грн., 25.10.2021 року 1700 грн., 25.11.2021 року 1652 грн., 25.12.2021 року 1652 грн., 25.01.2022 року 1652 грн., 25.03.2022 року 300 грн., 25.04.2022 року 100 грн., 25.09.2022 року 2680 грн., 25.11.2022 року 1500 грн. відображені в розрахунку заборгованості та враховані при обчислені заборгованості за кредитним договором.

Інших належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 отриманих в кредит коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування, відповідачкою надано не було.

У зв`язку із встановленими обставинами, позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) за вищевказаним договором, підлягають задоволенню.

Згідно з частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржникачи кредитора) у зобов`язанні.

Відповіднодо пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги по суті це договір на передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідностатті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Так, судом встановлено, що 28.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу №2808-23 (а.с. 26-29).

Згідно з п.2.1 Договору факторингу, клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до пункту 4.1. Договору, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог у формі наведеної в Додатку №1 до цього Договору.

28 серпня 2023 року Клієнтом та Фактором підписаний акт приймання-передачі реєстру прав вимог за Договором факторингу № 2808-23 від 03 серпня 2023 року (а.с. 11).

Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №713913 від 24 вересня 2021 року в сумі 34609,36 грн., з яких: 10107,24 грн. заборгованість за тілом, 24502,12 грн. заборгованість за відсотками (а.с.10).

Відповідно до Реєстру прав вимог за Договором факторингу №2808-23 від 28.08.2023 до ТОВ "Діджи Фінанс" перейшло право вимоги за кредитним договором №713913 - боржник ОСОБА_1 , сума заборгованості 34609,36 грн. (а.с. 88-90).

Отже факт набуття новим кредитором права вимоги підтверджується наведеними доказами та спростовують посилання відповідачки про недоведеність переходу права грошової вимоги за кредитним договором до позивача.

Доводи відповідачки про не отримання повідомлення про зміну кредитора, суд вважає безпідставними, оскільки неповідомлдення кредитором позичальника про уступку права вимоги новому кредитору, за умови невиконання боржником грошового зобов`язання, не звільняє останнього, від обов`язку виконувати кредитні зобов`язання. Доказів сплати передбачених умовами кредитного договору платежів первісному кредитору відповідачка суду не надала, а відтак відсутні підстави для звільнення її від обов`язку виконати кредитний договір у відповідності з його умовами.

Вказане узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові КЦС ВС від 06.02.2019 у справі №361/2105/16.

Таким чином, оскільки відповідач не виконала умов кредитного договору, добровільно та в визначені строки не сплачує визначені договором платежі, а позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: договір № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року (а.с. 20-22), додаткову угоду № 85 від 27 червня 2024 року до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року (а.с. 16), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 27 червня 2024 року (а.с. 13), акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27 червня 2024 року, згідно з якими вартість правової допомоги становить 6000 грн. (а.с. 9).

Відповідно до п.4.9 Договору про надання правової допомоги №42649746 від 11.12.2023 року передбачено, у разі прийняття судом по матеріалам позовної заяви позитивного рішення, клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь адвоката у розмірі 6000 грн. Оплата здійснюється в гривневому еквіваленті, відповідно до місцевого курсу на дату укладення цього договору та у порядку, передбаченому Розділом 4 цього Договору.

А згідно з п.4.2. вказаного договору вбачається, що оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку.

При цьому суд зазначає, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20).

Крім того, в даному випадку слід врахувати правову позицію, викладену у додатковій постанові Верховного Суду від 18.08.2021 року, згідно якої: «Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено».

Так, суд враховує, що представником позивача адвокатом Міньковською А.В. вчинені такі дії: написання позовної заяви. Докази вчинення будь-яких інших процесуальний дій надані не були. При цьому розгляд справи відбувався без участі предстаника позивача.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Також, при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу суд бере до уваги нескладність самої справи, оскільки вона не є великою за фабулою та предметом доказування; підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль; враховує, усталеність судової практики при вирішенні справ подібної категорії, а також тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, положень ст. 11 ЦПК України, виходячи з вимог розумності та справедливості, виходячи з реальності наданих адвокатом послуг та враховуючи нескладність справи, усталеність судової практики при вирішенні справ подібної категорії, її розгляд в суді без участі представника позивача, суд доходить висновку про наявність достатність правових підстав для зменшення розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з 6000 грн. до 3000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн. судового збору.

На підставі ст. ст. ст.526, 549, 611, 1049, 1054, 1066, 1069 ЦК України, керуючись ст. ст.259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», код ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, м. Київ, 04112, заборгованість за кредитним договором №713913 від 24.09.2021 року у загальному розмірі 34609 грн 36 коп. (тридцять чотири тисячі шістсот дев`ять гривень тридцять шість копійок), що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10107 грн 24 коп. (десять тисяч сто сім гривень двадцять чотири копійки), заборгованості за відсотками в сумі 24502 грн 12 коп. (двадцять чотири тисячі п`ятсот дві гривні дванадцять копійок), понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн 00 коп. (три тисячі гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , місцезнаходження: вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112;

відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 25 листопада 2024 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва