КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/9171/20 Головуючий у суді І інстанції Ключник А.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Голуб С.А., суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольги Борисівни, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Гончарука О.М. за допомогою підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - «Електронний суд» звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 червня 2024 року скаргу повернуто заявнику як таку, що підписана особою, яка не має права її підписувати, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Гончарука О.М. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати з мотивів порушення районним судом норм процесуального та неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що в ордері серії АС № 1015368 від 22 квітня 2024 року, який був поданий разом зі скаргою на підтвердження повноважень адвоката, було вказано, що договором на надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються, що відповідає формі, затвердженій уповноваженим органом та є обов`язковою для використання адвокатами.

Суд першої інстанції не врахував, що зазначений ордер сформовано через особистий кабінет адвоката на офіційному веб-сайті НААУ та він містив всі реквізити і відповідав формі, затвердженій компетентним органом. Вказаний ордер є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах заявника.

Крім того, скаргу було подано через підсистему «Електронний суд» і таку скаргу, як і всі додані до неї документи, в тому числі ордер на надання правничої (правової) допомоги було підписано кваліфікованим електронним підписом адвоката, який прирівнюється до власноручного.

Висновок суду про те, що відсутні докази права адвоката Гончарука О.М. на представництво прав скаржника ОСОБА_1 у Святошинському районному суді м. Києва, оскільки ним не надано належним чином засвідченої копії договору про надання правничої допомоги, вважає незаконним.

В порушення вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України місцевий суд не звернув уваги на висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 752/11729/19, від 26 травня 2021 року у справі № 826/11795/18 та інших.

Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надійшли.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно із частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з наведеним та на підставі ухвали апеляційного суду про призначення справи до судового розгляду у порядку письмового провадження, перегляд справи в апеляційному порядку здійснено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи скаргу на бездіяльність державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що наявний в матеріалах заяви ордер на надання правничої (правової) допомоги не підтверджує наявність повноважень адвоката, оскільки до ордеру не додано договір про надання правової допомоги. За наведених обставин суд вважав, що вказаний ордер не є належним підтвердженням наявності повноважень адвоката на підписання та подання до суду заяви від імені та в інтересах заявника.

Проте колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною другою статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами першою, другою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

За правилом частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У відповідності до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно із частиною шостою статті 62 ЦПК України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

По своїй суті підписання та/або подання скарги на дії державного виконавця, є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва, яке у даному випадку здійснювалося адвокатом Гончаруком О.М. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АС № 1015368 від 22 квітня 2024 року, в якому при цьому зазначено, що договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

Так, правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з пунктами 2, 4 частини першої статті 20 якого під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Підстави для здійснення адвокатської діяльності передбачені статтею 26 зазначеного Закону, відповідно до частин першої-третьої якої адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

12 квітня 2019 року Радою адвокатів України прийнято рішення № 41 «Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції».

Згідно із пунктами 4-7, 9, 11 цього Положення ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи. Облік згенерованих ордерів здійснюється автоматично системою управління електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України. Історія генерування ордерів відображається у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті НААУ та у адміністративній частині електронної бази даних ЄРАУ. Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності). Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Положення наведених норм дають підстави для висновку, що повноваження адвоката як представника учасника справи (провадження) мають бути підтверджені ордером або довіреністю цієї сторони, що посвідчує такі повноваження.

Виходячи зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 КК України).

Ордер, який видано відповідно до статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви (частини перша, друга, четверта статті 64 ЦПК України).

Тобто, відсутність застереження щодо повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії від імені особи, яку він представляє, має оцінюватися як наявність у представника такого процесуального повноваження.

Звертаючись до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця, ОСОБА_3 діяв як адвокат відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1087 від 25 січня 2019 року, на підтвердження своїх повноважень надав ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АС № 1015368 від 22 квітня 2024 року, який є достатньою підставою, що надає право адвокату на підписання документів від імені заявника, в тому числі і на подання даної скарги до Святошинського районного суду м. Києва.

Отже, визначення судом першої інстанції такої підстави для повернення скарги на бездіяльність державного виконавця як відсутність договору про надання правової допомоги, є необґрунтованим.

Чинне законодавство не вимагає надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про те, що має бути наданий примірник самого договору є помилковим.

Крім того, слід врахувати, що пунктом 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України передбачено, що заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Зазначена норма, в контексті обставин даної справи, підлягала застосуванню у випадку, коли до скарги на бездіяльність державного виконавця взагалі не додано доказу, який міг би підтвердити повноваження представника діяти від імені та в інтересах заявника.

Згідно із частиною сьомою статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (частина перша статті 185 ЦПК України).

Таким чином, якщо у суду першої інстанції виникли сумніви в тому, що надані документи на підтвердження наявності повноважень представника на підписання та звернення до суду із скаргою від імені та в інтересах заявника є недостатніми, то йому слід було вирішити питання про залишення заяви без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а не повертати скаргу одразу особі, яка її подала.

Враховуючи викладене, районний суд неправильно застосував положення статті 185 ЦПК України та, припустившись надмірного формалізму, дійшов помилкового висновку про повернення скарги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діяв представник - адвокат Гончарук О.М.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду щодо повернення скарги є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до положень статей 141, 382 ЦПК України питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки скарга по суті вимог не розглядається.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року скасувати, справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольги Борисівни, заінтересована особа - ОСОБА_2 , направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній