ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2958/24
провадження № 2/753/4006/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Шаповалової К.В.,

за участю секретаря судового засідання Давидюк В.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: місто Київ, вулиця Олександра Кошиця, 5а в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сторони мають спільну доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 30 листопада 2021 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання спільної доньки у розмірі 1/4 від усіх видів доходу. Враховуючи, що фактичний розмір аліментів, які отримує позивач на утримання доньки, є дуже малим, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, а саме - стягувати аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн щомісячно.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/2958/24 між суддями від 09 лютого 2024 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 12 лютого 2024 року. У період з 15 по 16 лютого 2024 року включно суддя перебувала у відпустці.

Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

23 лютого 2024 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій позивач просить збільшити розмір аліментів з 1388,63 грн до 5000 грн та зміни спосіб стягнення аліментів з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 5000 грн.

27 лютого 2024 року до суду від Управління соціального захисту населення Дарницької РДА надійшли відомості щодо фактичного зареєстрованого місця проживання сторін.

27 лютого 2024 року до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 1 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 26 березня 2024 року.

25 березня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, вказав, що він отримує заробітну плату у розмірі 8000 грн, а тому стягнення з нього аліментів у розмірі 5000 грн є необґрунтованим та безпідставним. Посилання позивачки на те, що у його власності є квартира у м. Кривий Ріг та автомобіль також не можуть бути підставами для збільшення розміру аліментів, оскільки квартира та автомобіль давно знаходяться у його власності, він не придбав це майно після ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання доньки. Крім того просив врахувати, що саме ці підстави позивачка зазначала у позовній заяві, коли просила суд в іншій справі стягнути з нього аліменти на її утримання у розмірі 5000 грн.

26 березня 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, а наступне судове засідання провести за його участі у режимі відеоконферензв`язку.

У судове засіданні 26 березня 2024 року з`явився відповідач, судом було задоволено клопотання представника позивача та відкладено розгляд справи на 29 квітня 2024 року.

Ухвалою суду від 26 березня 2024 року забезпечено участь представника позивача у судовому засіданні, 29 квітня 2024 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

29 квітня 2024 року у судове засідання з`явився представник позивача (відеоконферензв`язок) та відповідач.

Представник позивача зазначив, що поштою не отримував відзив відповідача, проте йому не потрібен час для його ознайомлення, він припускає, про що йде мова у відзиві та не заперечував проти продовження розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначив, що відповідач влаштувавшись на роботу умисно домовився з керівництвом про нарахування мінімальної заробітної плати, для того, щоб сплачувати менше аліментів. Ті аліменти, що він наразі сплачує є мізерними та не вистачають на життя дитині. Просив суд врахувати, що у власності відповідача є квартира та автомобіль, а також він з липня 2023 року винаймає дорого вартісне житло в м. Києві, що свідчить про його належні доходи та приховування таких від державних виконавців, з метою уникнення стягнення більшої суми аліментів. Враховуючи зазначене, просив суд збільшити розмір аліментів до 5000 грн та змінити спосіб їх стягнення з частини від усіх видів заробітку та доходів до 5000 грн щомісячно.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, вказав, що його заробітна плата на сьогодні становить 8000 грн, він сплачує щомісячно аліменти на доньку у розмірі 3000 грн, що підтверджується відповідною довідкою державного виконавця. Квартира у Кривому Розі на сьогодні ще у стані ремонту, про що позивачці добре відомо, автомобіль у занедбаному стані. Стосовно оренди квартири, то вказав, що це квартира жінки, з якою він наразі проживає. Вказав, що позивачка забрала їх спільну дитину та наразі проживає у Туреччині, чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою, а лише вимагає грошей. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши доводи сторін, викладені у заявах по суті спору, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьками якої записані: мати - ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_2 .

Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували.

Судовим наказом, виданим Дарницьким районним судом м. Києва 30 листопада 2021 року, призначено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Покровського відділу ДВС у м. Кривий Ріг 22 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу від 30 листопада 2021 року.

Відповідно до довідки-розрахунку про заборгованість зі сплати аліментів від 1 лютого 2024 року сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження становить - (мінус) 19899.18 грн, а станом на 1 лютого 2024 року: - (мінус) 1611,37 грн.

При цьому із вказаної довідки вбачається, що щомісячно, починаючи з серпня 2022 року відповідач сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 3000 грн, що спростовує доводи представника позивача про те, що щомісячний розмір аліментів становить всього 1388 грн 63 коп.

Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Лойалт і ЛТД», ОСОБА_2 працює в товаристві з лютого 2022 року і отримує на цей час заробітну плату у розмірі 8000 грн.

Звертаючись із позовом до суду, позивачка свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач отримує достатню заробітну плату «в конверті», має у власності квартиру у м. Кривий Ріг та автомобіль, орендує квартиру в Києві, що все в сукупності свідчить про його достатній заробіток для сплати аліментів на утримання дитини саме у розмірі 5000 грн.

Як свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , набута ним 27 квітня 2004 року на підставі договору дарування ВВС № 733309.

Головний сервісний центр МВС 17січня 2022 року у відповідь на запит представника позивача - адвоката Іщенка Д.М. повідомив, що за ОСОБА_2 з 3 грудня 2019 року зареєстровано транспортний засіб TOYOTA CAMRY, 2003 року випуску.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до положень статті 192 СК України підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, квартира та автомобіль, про які зазначено позивачкою у позовній заяві як одна із підстав для збільшення розміру аліментів, на праві власності належать відповідачу з 2004 та 2019 року, тобто були набуті ним ще до народження у 2020 році спільної доньки позивача та відповідача, а отже вказане не свідчить про зміну матеріального становища платника аліментів, яке відбулось після призначення судом до стягнення з відповідача відповідного розміру аліментів.

Крім того суд враховує, що аналогічні доводи (наявність квартири у м. Кривий Ріг та автомобіль) зазначались позивачкою у позові до відповідача про стягнення з нього аліментів у розмірі 5000 грн на її утримання до виповнення доньки 3-х років.

Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 8 травня 2023 року з відповідача на користь позивача присуджено стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі 1500 грн щомісячно.

Як зазначив відповідач у судовому засіданні і це не спростовувалось представником позивача, заборгованості зі сплати аліментів на утримання позивачки у відповідача відсутня.

Інших належних та достатніх доказів, на підтвердження поліпшення майнового стану відповідача, представником позивача до позовної заяви не надано та під час розгляду справи не зазначено, не встановлено таких і судом.

Також суд враховує, що відповідно до приписів статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Слід зазначити, що позивач є працездатною особою, доказів на підтвердження неможливості працювати за станом здоров`я матеріали справи не містять. Наразі, як було повідомлено суду обома учасниками справи, позивачка разом з дитиною проживають у Туреччині.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, враховуючи відсутність доказів, які беззаперечно підтверджують факт поліпшення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання доньки, з огляду на те, що відповідач щомісяця сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 3000 грн (за власним бажанням) при визначеному судом розмірі частина від всіх видів заробітку (доходу), з огляду на надані суду докази щодо щомісячного доходу відповідача 8 000 грн та не надання суду доказів позивачем та її представником на спростування вказаного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів та про зміну способу їх стягнення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 180, 181, 182, 183, 185, 191, 192 СК України, статтями 76 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354, 430 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 10 травня 2024 року.

Суддя К.В. Шаповалова