Номер провадження: 22-ц/813/2172/24
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Лупши В.В.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Одеська міська рада, ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 травня 2023 року, ухвалене Київським районним судом м. Одеси у складі: судді Коваленко О.Б. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка є правонаступником ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Одеська міська рада, ОСОБА_4 , про усунення перешкод шляхом знесення самочинного будівництва,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що він є співвласником 171/400 частки житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 .

Іншими співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами є ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у розмірі 171/400 та 29/200 відповідно.

При огляді гаражу та бані, які входять до складу житлового будинку, та позначені у технічному паспорті літерами «П» та «Р» ним було виявлено, що інший співвласник ОСОБА_5 здійснює самовільну реконструкцію, а саме: замість одноповерхового гаражу висотою 2,25 м та площею основної забудови 14,4 (кв.м) надбудував над ними ще 2 (два) поверхи.

Вказана реконструкція проводиться без будь-якої затвердженої у встановленому порядку технічною документацією із порушенням державно-будівельних норм та правил, порушує його право на користування нерухомим майном, а також порушує його право на використання прибудинкової території за призначенням.

Власником земельної ділянки, на якій розташована вказана самовільна реконструкція, є Територіальна громада м. Одеси.

Проведеною Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю ОМР перевіркою було встановлено, що відповідачем без затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації, без необхідного дозволу, проведена реконструкція гаражу та бані на технічному паспорті позначені як літери «П» та «Р» по АДРЕСА_1 , шляхом надбудови другого поверху та мансарди.

На підставі викладеного позивач, уточнивши в процесі розгляду справи позовні вимоги, просив суд зобов`язати солідарно ОСОБА_5 та ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні 171/400 частиною домоволодіння АДРЕСА_1 шляхом знесення за свій рахунок приміщень другого поверху та мансарди надбудованих над гаражем літера «П» та банею літери «Р» та приведення до первинного її стану відповідно до технічного паспорту від 31 січня 2014 року на будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 просив в задоволенні позову відмовити, вказавши, що позивач не є одноособовим власником спірної будівлі, тому, оскільки право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, повинен був отримати згоду від іншого співвласника ОСОБА_3 на здійснення права спільної часткової власності шляхом звернення із позовом про знесення спірного будинку; позивач не надав належних доказів, що реконструкцію спірної будівлі здійснив саме ОСОБА_5 , а постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності у судовому порядку визнані протиправними та скасовані; ОСОБА_5 не може бути відповідачем у даній справі, оскільки не порушував прав позивача, не проводив будівельних робіт та будь-яких дій з реконструкції за вказаною адресою, оскільки частина домоволодіння належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , якою за життя проводились будівельні роботи.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2019 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Одеську міську раду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с. 29, т. 2).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2022 року до участі у справі залучено правонаступника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_2 , а також у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено ОСОБА_4 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 травня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка є правонаступником ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Одеська міська рада, ОСОБА_4 , про усунення перешкод шляхом знесення самочинного будівництва відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_5 не вчиняв будівельні роботи з реконструкції спірного домоволодіння, тому не міг порушити права позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 травня 2023 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмовляючи у задоволенні позову послався на постанову Київського районного суду м. Одеси від 16 травня 2018 року по справі № 520/2477/18, де встановлено, що ОСОБА_5 не проводив будівельних чи будь-яких робіт з реконструкції будівель та не замовляв їх у сторонніх осіб, не звернувши увагу на те, що у вказаній справі ОСОБА_1 і ОСОБА_3 стороною не були, а тому відповідне рішення суду не є преюдиційним для цієї справи, а само по собі невстановлення забудовника не є перешкодою у задоволенні позову, якщо конструкція самочинна.

Порушення судом норм процесуального права вбачає в тому, що судом було проігноровано положення ст. 12, 76, 103 ЦПК України, та не зважаючи на заперечення його представника, не скасовуючи власну ухвалу про призначення відповідної експертизи, не дочекавшись висновку судового експерту та не вирішивши клопотання судового експерта, суд ухвалив рішення, а тому з наведених підстав він змушений звертатися із клопотанням до суду апеляційної інстанції про призначення судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи із питаннями, які були поставлені експерту судом першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 надав клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої просив поставити наступні питання:

1.Які саме приміщення житлового будинку з надвірними спорудами, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , добудовані самочинно?

2.Чи побудовані вони з істотним порушенням будівельних та інших державних норм і якщо так, чи можлива їх перебудова відповідно до вимог будівельних та інших державних норм?

3.Чи є можливим приведення самочинно збудованих приміщень житлового будинку з надвірними спорудами, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , у попередній стан, відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 31.01.2014, шляхом знесення самочинно добудованих приміщень?

Проведення експертизи просив доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Клопотання обґрунтовано тим, що для з`ясування обставин щодо можливості приведення збудованих приміщень в попередній стан, відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 31 січня 2014 року, шляхом знесення самочинно добудованих приміщень, які мають значення для вказаної цивільної справи, необхідні спеціальні знання у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо.

У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи щодо вирішуваного клопотання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає клопотання позивача про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових винятках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 367 ЦПК України).

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно з частиною першою статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що суд має право для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки чи ремесла, призначити експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснив судам, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати (ч. 1 ст. 105 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 367 ЦПК України переглядає справу за наявними в цій і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як «винятковість випадку» та причини, що «об`єктивно не залежать від особи» і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки ним не наведено достатніх та вагомих обґрунтувань для її призначення, зважаючи на обставини справи та наявний у ній обсяг доказів, а також з огляду на предмет доказування по справі, яким за змістом ст. 376 ЦК України є порушення прав позивача самочинним будівництвом.

Так, для встановлення обставин того, що спірне будівництво - надбудова над приміщеннями лазні літера «Р» та гаражу літера «П» - є самочинним, не потребується спеціальних знань, оскільки по справі відсутні дозвільні документи на прибудову над вказаними приміщеннями.

Що стосується обставин того, які саме приміщення є самочинними у спільній сумісній власності сторін, то таке не відповідає змісту позовних вимог, якими є лише вищезазначені надбудови.

Крім того, позовні вимоги заявлені лише про зобов`язання відповідачів усунути перешкоди позивачу у користуванні гаражем та лазнею шляхом знесення самочинного будівництва та приведення їх до попереднього стану згідно з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 від 31 січня 2014 року, а не перебудови. Тому питання експерту щодо можливості перебудови не стосується предмету доказування по справі.

Одночасно колегія суддів зазначає, що сам позивач у позові посилається на те, що будівництво розпочате без належних дозволів, погоджень співвласників, відтак ефективним, повним та швидким захистом прав позивача буде саме знесення такого самочинного будівництва на прибудинковій території.

Отже, з огляду на викладене, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної експертизи необхідно відмовити.

Керуючись ст. 103, 259, 367,381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали суду 30 квітня 2024 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко