15.07.2024
Справа № 331/4034/24
Провадження № 2/331/2073/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукова О.Є., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Запорізький регіональний протипухлинний центр» Запорізької обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про порушення трудового розпорядку , поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність її передачі за підсудністю до іншого суду з таких підстав.

Відповідно до п.1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з відповіді Міністерства соціальної політики України №16703/0/2-24/3 від 12.07.2024, згідно інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо місця реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, позивач ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , адреса листування та фактичного проживання з 01.01.2023 значиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частинами 1, 2статті 4 вказаного Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Статтею 5 України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", згідно статті 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Кабінетом Міністрів України 01 жовтня 2014 року прийнято Постанову №509 "Про облік осіб, які перемістилися з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції" і затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 вищевказаної постанови довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно абзацу 20 пункту 2 Постанови інформація про внутрішньо переміщену особу, у тому числі отримана від уповноваженої особи територіальної громади/центру надання адміністративних послуг у вигляді сформованої електронної справи, включається до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб без копій/сканкопій документів, передбачених пунктом 4 цього Порядку. При цьому посадова особа уповноваженого органу, уповноважена особа територіальної громади/центру надання адміністративних послуг несе персональну відповідальність за правильність внесення інформації про внутрішньо переміщену особу до електронної справи та Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно даних відповіді Міністерства соціальної політики України 16703/0/2-24/3 від 12.07.2024 фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 значиться: АДРЕСА_3 .

З огляду на зазначені обставини та вимоги Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", суддя дійшов висновку про те, що позивач звернувся з позовом до неналежного суду, оскільки зареєстроване місце перебування, як внутрішньо переміщеної особи позивача ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 31 ЦПК суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Ураховуючи те, що подана заява не підсудна Жовтневому районному суду м. Запоріжжя, суд вважає за необхідне передати її на розгляд Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, до компетенції якого й відноситься її розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30, 31, 258-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Запорізький регіональний протипухлинний центр» Запорізької обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про порушення трудового розпорядку , поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - передати на розгляд Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Жукова О.Є