Ухвала

25 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 756/14/24

провадження № 61-14902ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу адвоката Кравця Дмитра Миколайовича як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 282 000,00 грн та проценти за користування чужими коштами в розмірі 35 153,42 грн, судові витрати в розмірі 33 171, 53 грн, з яких: 3 171,53 грн судового збору та 30 000,00 грн витрати на правову допомогу.

Оболонський районний суд м. Києва рішенням від 29 березня 2024 року позов залишив без задоволення.

Оболонський районний суд м. Києва додатковим рішенням від 17 квітня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кравця Д. М. про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. У задоволенні іншої частини заяви відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 24 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 березня 2024 року та додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 282 000,00 грн грошових коштів, отриманих за договором купівлі-продажу. В іншій частині позову відмовив.

08 листопада 2024 року адвокат Кравець Д. М. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 березня 2024 року.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн.

Ціна позову у цій справі в загальному розмірі становить 317 153,42 грн, що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення та про зупинення стягнення на підставі виконавчого документу на виконання постанови Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Кравця Дмитра Миколайовича як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов