Провадження №2/522/6694/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року Приморський районний суд м. Одеси:

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси через систему «Електронний суд» надійшла позовна ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Апексімовим Ігорем Сергійовичем, до ОСОБА_2 , в якій просить: розірвати шлюб між сторонами зареєстрований 08 листопада 2014 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2412.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що більше трьох років позивач не проживає спільно з відповідачкою, тобто, фактично шлюбні відносини припинено. Однак, розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану неможливе через наявність неповнолітньої дитини. Фактичне припинення шлюбних відносин три роки назад свідчить про недоцільність надання строку для примирення. Враховуючи відсутність бажання позивача перебувати у шлюбі з ОСОБА_2 , а також факт окремого проживання, вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі перешкоджає реалізації ними своїх прав.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

На адресу суду від представника позивача адвоката Апексімова І.С. надійшло сформоване системі «Електронний суд» клопотання, в якому просить провести розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Ухвала від 28 серпня 2024 року надсилалася за зареєстрованим місцем проживання відповідачки згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру. Разом з тим, до суду повернувся поштовий конверт з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справ № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

На адресу Приморського районного суду м. Одеси засобами поштового зв`язку «Укрпошта» від імені ОСОБА_2 надійшли заяви від 09.09.2024 та від 31.08.2024 про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 21 листопада 2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 листопада 2014 року у Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис № 2412, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 .

Сторони мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 .

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

За правилом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно із положеннями ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені остаточно. Подальше сімейне життя чоловіка і дружини і збереження родини стали неможливими, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 115 СК України, ст.ст. 10 -13, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 08 листопада 2014 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2412, розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Копію рішення суду з набранням ним законної сили направити до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану.

Повний текст рішення суду складено 21 листопада 2024 року.

Суддя Юлія КОВТУН