УХВАЛА

про повернення скарги на бездіяльність державного виконавця

07 травня 2024 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин Володимир Ярославович, вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; адреса електронної пошти не зазначена; електронний кабінет відсутній), з участю стягувача - Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», код у ЄДРПіОУ: 14360570 (місцезнаходження юридичної особи: вул. М. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001; адреса електронної пошти: ; електронний кабінет наявний) та Сколівського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код у ЄДРПіОУ: 34893197 (місцезнаходження юридичної особи: вул. С. Чайківського, 6 м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 82600; адреса електронної пошти: ; електронний кабінет наявний), на бездіяльність державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_1 06.05.2024 року, скориставшись канцелярією, звернувся у Сколівський районний суд Львівської області із скаргою, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 3131, на бездіяльність уповноваженого державного виконавця Сколівського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить постановити ухвалу про зобов`язання скасувати арешт з усього майна, належного колись його матері - боржниці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , і яке він вважає таким, що на даний час належить йому в силу прийняття спадщини після смерті зазначеної боржниці, й такий арешт був накладений у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 30.11.2018 року Сколівським районним судом Львівської області у цивільній справі за єдиним унікальним номером 453/287/18, за позовною заявою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та не було вирішення питання про його скасування під час завершення зазначеного виконавчого провадження у спосіб винесення державним виконавцем 28.09.2021 року постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку із смертю боржниці ОСОБА_2 ..

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сколівського районного суду Львівської області від 06.05.2024 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної скарги на бездіяльність державного виконавця визначено суддю Микитина В.Я., справі присвоєно єдиний унікальний номер 453/747/24 та номер провадження 4-с/453/2/24.

В порядку підготовки щодо вирішення питання про можливість прийняття вищевказаної скарги до провадження, суддею витребувано з архіву Сколівського районного суду Львівської області цивільну справу за єдиним унікальним номером 453/287/18 та номером провадження 2/453/277/18 за позовною заявою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Отримавши з архіву Сколівського районного суду Львівської області зазначену цивільну справута вирішуючи питання про можливість прийняття вищевказаної скарги до провадження та її подальший розгляд у порядку, визначеному розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За змістом статей 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Підстави та порядок завершальних стадій виконавчого провадження визначають статті 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження». Своєю чергою, наслідки завершення виконавчого провадження, серед котрих і зняття арешту з майна боржника, визначені у ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів вищевказаної скарги на бездіяльність державного виконавця, а також з матеріалів витребуваної з архіву суду цивільної справи за єдиним унікальним номером 453/287/18 та номером провадження 2/453/277/18 за позовною заявою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скаржник ОСОБА_1 не був стороною у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 30.11.2018 року Сколівським районним судом Львівської області у зазначеній цивільній справі, а назване виконавче провадження завершено у спосіб винесення державним виконавцем 28.09.2021 року постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку із смертю боржниці ОСОБА_2 .. Своєю чергою, арешт, котрий просить скасувати скаржник ОСОБА_1 , був накладений саме у названому виконавчому провадженні на підставі відповідної постанови державного виконавця про арешт майна боржника від 10.09.2019 року й стосується усього майна боржниці ОСОБА_2 в межах суми боргу у розмірі 118 452 грн. 53 коп..

Станом на дату подання вищевказаної скарги на бездіяльність державного виконавця, відповідна постанова про закінчення виконавчого провадження не визнана судом незаконною та/чи не скасована в установленому законом порядку, а виконавче провадження № НОМЕР_2 не відновлено. Своєю чергою, скаржник ОСОБА_1 , як спадкоємець боржниці ОСОБА_2 , не був залучений стороною виконавчого провадження № НОМЕР_2 і питання процесуального правонаступництва скаржника ОСОБА_1 після смерті його матері ОСОБА_2 , яка була боржницею у названому виконавчому провадженні, не вирішувалось у судовому порядку.

Слід зазначити, що положеннями розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, якими врегульовано процедуру подачі та розгляду скарг на рішенням, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, не врегульовано питання правових наслідків подачі скарги в порядку ст. 447 ЦПК України особою, яка не є стороною виконавчого провадження.

У той-же час, згідно із ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Так, відповідно до пункту 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Отож, з урахуванням положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України, суддя у даному випадку вважає за можливе застосувати аналогію закону, а саме положення пункту 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України в частині застування інституту повернення скарги на бездіяльність державного виконавця, та висновує, що оскільки скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця, вчинену в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2, в якому цей скаржник процесуального статусу сторони виконавчого провадження не мав, то, відповідно, він також не є суб`єктом права на подання даної скарги в порядку ст. 447 ЦПК України, тобто не може звертатись із скаргами на рішення, дії та/чи бездіяльність державного виконавця в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 в порядку ст. 447 ЦПК України.

Такі висновки судді за результатами вирішення питання про можливість прийняття вищевказаної скарги до провадження повністю узгоджуються з позицією, висловленою Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 травня 2023 року у цивільній справі за єдиним унікальним номером 463/3251/22 та номером провадження 61-13094св22, за якою установивши, що заявник як спадкоємець після смерті свого батька не був залучений стороною виконавчого провадження, в межах якого був накладений арешт на майно останнього, заяву про заміну боржника у такому виконавчому провадженні не подавав, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що заявник не є суб`єктом права на подачу такої скарги в порядку ст. 447 ЦПК України, тобто не може звертатись зі скаргою на рішення, дії та/чи бездіяльність державного виконавця в межах виконавчого провадження, яке завершене, та обґрунтовано повернули йому скаргу.

В той же час, суд суддя зауважує та вважає за необхідне роз`яснити скаржнику ОСОБА_1 , що його право на майно може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подачі позову про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що відповідає позиції, висловленій Верховним Судом у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у цивільній справі за єдиним унікальним номером 712/12136/18 та номером провадження 61-4726сво19, за якою у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, а інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись статтями 10, 185, 260-261, 447-448 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , з участю стягувача - Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та Сколівського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на бездіяльність державного виконавця, - повернути скаржнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він як особа, який не є стороною у виконавчому провадженні, у котрому накладено арешт на майно, а після завершення виконавчого провадження арешт з такого майна не знято, і вважає, що таке майно на даний час належить йому, а не боржниці ОСОБА_2 , має право звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, за загальними правилами, визначеними чинним ЦПК України.

Копію ухвали про повернення скарги на бездіяльність державного виконавця надіслати скаржнику, - для відома.

Ухвала, в силу положень ч. 2 ст. 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена учасниками справи у строк подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення та підписання суддею, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала складена та підписана суддею без її проголошення 07 травня 2024 року.

Суддя Володимир МИКИТИН