УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі судді

Лутая А.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітагро Партнер» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ

25 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітагро Партнер» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в якому просить визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 16.01.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаницею А.І., зареєстрований в реєстрі за №117.

Ухвалою суду від 30.04.2024 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

29 квітня 2024 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітагро Партнер» про забезпечення вказаного позову, в якій позивач просить накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 , а саме, квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка є предметом спору.

Заяву обґрунтовує тим, що вказаний договір дарування був укладений відповідачем ОСОБА_1 після укладення договору поруки № В116-04/23ВЛ від 17.05.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 поручився за виконання ПП «Фермерське господарство «Західний Буг» всіх зобов`язань по договору поставки №В112-04/23ВЛ від 17.05.2023 перед ТОВ «Вітагро Партнер», а також після порушення провадження у справі про стягнення солідарно заборгованості за вказаними договорами господарським судом Волинської області. Відчуження у власність відповідача ОСОБА_2 нерухомої власності відповідача ОСОБА_1 , зокрема квартири АДРЕСА_1 , унеможливлює повернення позивачу боргу, присудженого рішенням господарського суду Волинської області, за рахунок вартості вказаного майна. Також зазначає, що після укладення договору поруки ОСОБА_1 та виникнення зобов`язань по сплаті коштів за отриманий товар Покупцем по договору поруки у сумі 197 461,85 доларів США та 35 910,00 євро, що у гривні на день формування специфікації еквівалентно 8 734 411,84 грн, поручителем ОСОБА_1 було здійснено відчуження майже всього свого нерухомого майна, шляхом укладення договорів дарування спорідненим особам дружині, сину, батькові дружини, а також нерухомого майна Покупця ПП «ФГ «Західний Буг». Оскільки вказані боржники відчужили усе своє майно, тобто вчинили дії, спрямовані на унеможливлення виконання рішення суду щодо задоволення вимог кредитора, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, шляхом визнання договорів дарування, вчинених відповідачем ОСОБА_1 за даним позовом, недійними та із заявою про забезпечення позову. Вказує, що укладений відповідачам оспорюваний договір істотно шкодить майновим інтересам позивача, як кредитора та стягувача. Ці обставини, а також те, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 , в сукупності переконливо свідчать про те, що договір дарування квартири, укладений 16.01.2024, є фактично фраудаторним правочином, що і стало підставою для подання позову про визнання його недійсним.

Позивач стверджує, що наявні об`єктивні факти, що підтверджують свідоме відчуження майна відповідачем ОСОБА_1 з метою ухилення від погашення простроченої заборгованості, що у своїй сукупності беззаперечно доводить той факт, що відповідач вчинив та надалі вчинятиме дії задля унеможливлення виконання рішення у цій справі. Оскільки предметом даного позову є визнання недійсним правочину договору дарування, відповідачі можуть здійснити ще не одне відчуження нерухомого майна, що є предметом договору дарування, перереєструвати його на споріднених осіб, як це вчинено відповідачем ОСОБА_1 з окремим своїм нерухомим майном, в результаті чого знівелюється результат рішення суду у цій справі у випадку його позитивного вирішення для позивача.

На підставі наведеного позивач вважає, що для попередження умисного відчуження відповідачем ОСОБА_2 майна - квартири АДРЕСА_1 , необхідно вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно.

На підставі ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши письмові докази долучені до неї, суд дійшов таких висновків.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України, передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У частині шостій статті 153 ЦПК України визначено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Судом встановлено, що 12.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вітагро Партнер», як постачальником, та Приватним підприємство «Фермерське господарство «Західний Буг», як покупцем, було укладено договір поставки №В112-04/23ВЛ.

17.05.2023 між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Вітагро Партнер» та ОСОБА_1 відповідачем-1 було укладено договір поруки № В116-04/23ВЛ, відповідно до якого відповідач-1 поручився за виконання Приватним підприємство «Фермерське господарство «Західний Буг» всіх зобов`язань зокрема за договором поставки №В112- 04/23ВЛ від 17.05.2023 року.

18.12.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітагро Партнер» звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Приватного підприємства Фермерське господарство Західний Буг та ОСОБА_1 про стягнення солідарно 6 118 966,33 грн, з них: 4879878,32 грн. заборгованості за товар, переданий на підставі договору поставки № В112-04/23ВЛ від 12.04.2023, 731981,75 грн. штрафу, 469003,10 грн. пені, 38103,16 грн. процентів річних.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 20.03.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітагро Партнер» було задоволено частково, стягнуто солідарно з Приватного Підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг" та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітагро Партнер»: 4 879 878 грн. 32 коп. заборгованості; 365 990 грн. 88 коп. штрафу; 234 501 грн. 55 коп. пені; 38103 грн. 16 коп. процентів річних.

Також судом встановлено, що:

- 28.11.2023 внесено запис про державну реєстрацію припинення права власності за Приватним підприємством Фермерське господарство Західний Буг на об`єкт - санпропускник А-1, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 38,3, опис: А-1 Санпропускник; адреса: АДРЕСА_3 ;

- 28.11.2023 внесено запис про державну реєстрацію припинення права власності на об`єкт - корівник 4-х рядний, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 1124,6, матеріали стін: цегла; стінова панель; адреса: АДРЕСА_3 .

Поручитель ОСОБА_1 також вчинив дії з відчуження майна, а саме:

- 06.07.2023 за договором дарування - об`єкт загальною площею (кв.м): 934,1, матеріали стін: з/бетонні плити в металевому каркасі, опис: Б1- виробничо-складське приміщення; адреса: АДРЕСА_4 ; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68335664 від 06.07.2023 12:19:20, приватний нотаріус Гордійчук Богдан Іванович, Володимирський районний нотаріальний округ, Волинська обл.; документи, подані для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер: 2746, виданий 06.07.2023, видавник: ПН Гордійчук Б.І. RRP-4HKKJ7J9R, розмір частки: 1; власники: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

- 16.01.2024 за договором дарування - квартира загальною площею (кв.м): 30,6, житлова площа (кв.м): 16,4; адреса: АДРЕСА_2 ; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71145681 від 16.01.2024 17:19:20, приватний нотаріус Велимчаниця Анатолій Іванович, Володимирський районний нотаріальний округ, Волинська обл.; документи, подані для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер: 117, виданий 16.01.2024, видавник: приватний нотаріус Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаниця Анатолій; розмір частки: 1/1; власники: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

- 09.08.2023 за договором дарування квартира загальною площа (кв.м): 60,9, житлова площа (кв.м): 36,1; адреса: АДРЕСА_5 , підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68818652 від 10.08.2023 12:18:52, приватний нотаріус Гордійчук Богдан Іванович, Володимирський районний нотаріальний округ, Волинська обл.; документи, подані для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер: 3239, виданий 09.08.2023, видавник: ПН ОСОБА_4 ; розмір частки: 1; власники: ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , країна громадянства: Україна.

Вказані обставини підтверджуються ухвалою Господарського суду Волинської області від 28.02.2024 у справі №903/1255/23 постановленою за заявою ТОВ «Вітагро Партнер» про забезпечення позову.

Вчинення відповідачем ОСОБА_1 дій, спрямованих на відчуження майна після настання строку виконання зобов`язання перед позивачем, дає підстави для задоволення заяви позивача та забезпечення позову у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 викладено висновок про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову.

З огляду на викладене, оцінивши обґрунтованість доводів ТОВ Вітагро Партнер про необхідність вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, наявні правові підстави для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову на підставі ст.150 ЦПК України шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 30,6 кв.м., житловою площею 16,4 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Враховуючи розмір заборгованості, яка була стягнута з ОСОБА_1 та ПП «ФГ «Західний Буг» на користь ТОВ «Вітагро Партнер» за рішенням Господарського суду Волинської області від 20.03.2024 у справі № 903/1255/23, обраний вид забезпечення позову - накладення арешту на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Необхідність застосування заходу забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Керуючись ст.ст. 149, 153, 157, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітагро Партнер» про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 30,6 кв.м., житловою площею 16,4 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020), що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Копію ухвали направити сторонам для відома, Володимирському відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області (Західне Міжрегіональне управління міністерства юстиції м.Львів) - для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 06.05.2024.

Суддя А.М.Лутай