КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про ухвалення додаткового рішення)

Справа №755/1983/23 Головуючий у 1 інстанції: Арапіна Н.Є.

Провадження №22-з/824/510/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

30 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

за участю секретаря Василенко Д.В.,

розглянувши заяву адвоката Курлапова Микити Дмитровича - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРА» про розподіл судових витрат за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРА» за участі третьої особи ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРА» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року залишено без змін.

20 лютого 2024 року адвокат Курлапов М.Д. представник ТОВ «Гера» звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про розподіл судових витрат.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року заяву залишено без розгляду.

27 лютого 2024 року адвокат Курлапов М.Д. представник ТОВ «Гера» повторно звернувся до Київського апеляційного суд з заявою про розподіл судових витрат.

Просив поновити строк на подачу заяви про розподіл витрат, зазначив що ухвалу Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року отримав 23 лютого 2024 року.

Заяву обґрунтував тим, що питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось.

Витрати на професійну правничу допомогу у становлять 45 000 грн.

Зазначає, що у відзиві на позовну заяву було надано попередній розрахунок витрат, які становили 15 000 грн. Витрати додатково понесені в суді апеляційної інстанції становлять 30 000 грн.

В судовому засіданні адвокат Курлапов М.Д. представник ТОВ «Гера» підтримав заяву про розподіл судових витрат, просив суд поновити строк та задовольнити заяву.

Інші учасники справи в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності її учасників, оскільки їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Вислухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заяву про розподіл судових витрат підлягає залишенню без розгляду враховуючи наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За правилом ч. 1, п.1 ч. ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19), законодавцем визначено процесуальний наслідок не заявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з момент у винесення рішення у справі. В такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

Таким чином, положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду таку заяву.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Постанова Київського апеляційного суду у даній справі прийнята 13 лютого 2024 року, отже строк для подачі таких доказів закінчувався 18 лютого 2024 року.

З матеріалів справи вбачається, що 27 лютого 2024 року представник ТОВ «Гера» - адвокат Курланов М.Д. звернувся повторно до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, тобто зі сплавом строків, передбачених положенням статті 141 ЦПК України.

Подав клопотання про визнання поважною причину пропуску строків на подання доказів понесення витрат на правничу допомогу, послався на те що ухвалу Київського апеляційної суду від 22.02.2024 року отримав 23.02.2024.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначеною нормою не передбачено поновлення пропущеного строку для подання клопотання про розподіл судових витрат та доказів їх понесення.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Курлапова Микити Дмитровича - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРА» - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складений 08 травня 2024 року

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко