Провадження № 2/522/1559/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

сторони в судове засідання не з?явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Одеський міський приватний нотаріус Пачева Ірина Іванівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ГУПФУ в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Одеський міський приватний нотаріус Пачева І.І. про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько позивача ОСОБА_2 . Після смерті батька приватним нотаріусом за його заявою заведена спадкова справа № 70011096. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі № 420/10583/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії у розмірі 169 060,40 грн. Нотаріус звернулась до ГУПФ України в Одеській області з листом шодо включення недоотриманої пенсії до складу спадщини. Листом від 19.07.2023 ГУПФ України в Одеській області зазначило, що вказана сума заборгованості до складу спадщини не включається. Позивач посилаючись на ст. 1227 ЦК України просить визнати за ним право власності на спадкове майно за законом пенсію, яка була призначена, нарахована та належала ОСОБА_2 , але не була ним одержана та зобов`язати відповідача її виплатити.

20.09.2023 ухвалою суду позов залишено без руху.

27.09.2023 на виконання ухвали суду від 20.09.2023 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 04.10.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

11.10.2023 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача.

30.10.2023 від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без її участі.

13.11.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

05.12.2023 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

21.12.2023 від позивача надійшла заява про долучення доказів, а саме: довідка від нотаріуса про спадкоємців; копія свідоцтва про народження позивача; витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі; копія свідоцтва про смерть.

14.03.2024 та 28.03.2024 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

28.03.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

11.04.2024 та 0205 2024 від представника відповідача надійшли аналогічні за змістом заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 у справі № 420/10583/21, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправним дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови листом від 09.06.2021 № 9391-9308/К-02/8-1500/21 в проведенні ОСОБА_2 перерахунку та виплати розміру пенсійного забезпечення з 01.12.2019 на підставі довідки ДУ ТМО МВСУ по Одеській області № 33/36-251 від 25.05.2021 з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплати ОСОБА_2 пенсію з 01.12.2019 на підставі довідки ДУ ТМО МВСУ по Одеській області № 33/36-251 від 25.05.2021 з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням вже виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що вказане рішення адміністративного суду ГУПФУ в Одеській області виконано в межах його повноважень. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.12.2019 по 30.11.2021 у сумі 169 060,40 грн підлягала виплаті ОСОБА_2 після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з Державного бюджету України. Станом на дату смерті ОСОБА_2 , тобто станом на 18.10.2022, зазначена сума заборгованості з виплати пенсії не погашена.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 19.02.1997 серія НОМЕР_1 , актовий запис № 99. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

07.12.2022 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. заведена спадкова справа № 70011096, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки № 198/02-14 від 31.08.2023 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевії І.І. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , які подали заяви про прийняття спадщини 07.12.2022.

Спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме право власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у нього, як спадкоємця першої черги після смерті батька, права на спадкування недоотриманої суми пенсії.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

За викладених обставин, у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як одного із двох спадкоємців ОСОБА_2 , на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 84 530,20 грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити за безпідставністю, оскільки позивач є не єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 1 073,60 грн. Оскільки позов задоволено частково на 50 %, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог- в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Одеський міський приватний нотаріус Пачева Ірина Іванівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) право власності в порядку спадкування за законом на половину нарахованих грошових коштів недоотриманої за життя пенсії померлого батька ОСОБА_2 за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі № 420/10583/21 у розмірі 84 530,20 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) половину грошових коштів в порядку спадкування за законом після померлого батька ОСОБА_2 у вигляді недоотриманої ним за життя доплати пенсії за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі № 420/10583/21 у розмірі 84 530,20 грн.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) 536,80 грн витрат по сплаті судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 08.05.2024.

Суддя І.А. Павлик