УХВАЛА

про закриття провадження у справі

08 травня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого: судді Зуєвич Л.Л., за участю секретаря судового засідання Кушніра Р.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» /далі - ТОВ «Київські енергетичні послуги» (; адреса: 04050, м. Київ, вул. Ю. Іллєнка, 31; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3; e-mail: представника: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальну послугу (спожиту електричну енергію),

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

27.12.2023 до Солом`янського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява, датована 27.12.2023, за підписом представника позивача - Марковської В.В. (діє на підставі довіреності), в якій ставиться питання про стягнення з відповідача на користь позивача 21 428,88 грн заборгованості за спожиту електричну енергію та 2 684,00 грн судового збору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано суді по реєстру 09.01.2024.

Судом в порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб - відповідача у справі. Відповідь на такий запит надійшла до суду 15.01.2024.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.01.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження).

08.04.2024 через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява за підписом представника позивача - Цуперяк І.В. (діє на підставі довіреності), в якій, зокрема, вказується, що у зв`язку зі сплатою відповідачем заборгованості за житлово-комунальні послуги, що підтверджується відповідною довідкою про надходження коштів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України позивач просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору та повернути позивачу сплачену ним суму судового збору у розмірі 2 684,00 грн (а.с. 74).

До вказаної заяви додано копію довіреності від 01.01.2024 № КЕП9 (а.с. 75) та довідку про надходження коштів по особовому рахунку № НОМЕР_2 , з якої вбачається, що 28.03.2024 ОСОБА_1 сплатила 35 550,00 грн за електроенергію (а.с. 76-78).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Розглянувши вказану заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо встановить, що відсутній предмет спору.

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 № 638/3792/20 (61-3438сво21) викладено правову позицію, відповідно до якої:

«Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань».

Суд вважає, що оскільки сам позивач не підтримує позовних вимог, то це може свідчити про те, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, суд приходить висновку про можливість закриття провадження у справі.

При цьому суд роз`яснює, що згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

За змістом ст. 142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

В матеріалах справи наявне платіжна інструкція № 3223225 від 24.11.2023 про сплату судового збору у розмірі 2 684,00 грн за подання позову (а.с. 55).

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Суд враховує, що матеріали справи містять докази задоволення позовних вимог відповідачем після пред`явлення позову (довідка про надходження коштів по особовому рахунку № НОМЕР_2 ).

Враховуючи наведене суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнення іншої його частини з відповідача.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 142, 255, 256, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про закриття провадження у справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (; адреса: 04050, м. Київ, вул. Ю. Іллєнка, 31) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 1 342,00 грн (одна тисяча триста сорок дві гривні), перерахованого відповідно до платіжної інструкції № 3223225 від 24.11.2023.

Іншу частину судового збору, сплаченого за подання позову, стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (; адреса: 04050, м. Київ, вул. Ю. Іллєнка, 31), а саме: 1 342,00 грн (одна тисяча триста сорок дві гривні).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич