Справа № 163/1850/24
Провадження № 2/163/364/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

16 вересня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглядаючи в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 27 серпня 2015 року з відповідачем шлюбу, у період якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 . Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя, у зв`язку із цим у них одне до одного втрачено взаєморозуміння та почуття любові, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше життя і збереження шлюбу неможливе, оскільки в іншому випадку це суперечитиме її інтересам.

Ухвалою від 12 серпня 2024 року відкрито провадження в справі, розгляд позову визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без призначення засідання і повідомлення сторін. Відповідачу з дня вручення копії цієї ухвали визначено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

05 вересня 2024 року від відповідача ОСОБА_2 поштовим зв`язком надійшла заява, у якій просить надати термін для примирення строком на шість місяців. В обґрунтування такого прохання зазначив, що наведені у позові причини розірвання шлюбу не відповідають дійсності. Вважає можливим зберегти сім`ю шляхом зміцнення сімейних відносин на почуттях любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Зобов`язався вжити усіх можливих заходів з метою примирення з позивачем і покращення стосунків.

11 вересня 2024 року в канцелярію суду позивач подала заяву, у якій заперечила проти надання строку для примирення, оскільки з огляду на фактичні з відповідачем відносини вважає неможливим збереження шлюбу.

Вирішуючи заяву відповідача про надання строку для примирення, суд дійшов такого висновку.

У статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України передбачає, що при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У пункті10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного із подружжя на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін у формі надання сторонам спору строку на примирення, на підставі письмової заяви або усного клопотання безпосередньо під час проведення судового засідання. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Максимальний строк для примирення подружжя не має перевищувати 6 місяців.

Основна ціль примирення подружжя збереження сімейних відносин і повернення необхідного балансу для нормального функціонування сім`ї.

Відповідно до ч.7 ст.240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно з п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2015 року, тобто повних дев`ять років.

У період шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 , яка нині має вісім років.

Відповідач, вважаючи можливим зберегти шлюб, клопоче про надання максимального терміну для примирення, при цьому зобов`язався вжити усіх можливих для цього заходів.

Позивач висловила категоричне заперечення проти примирення з відповідачем.

Разом із цим, із матеріалів справи та заяв сторін по суті спору суд не вбачає існування обставин, які б вказували на те, що примирення сторін як подружжя суперечить моральним засадам суспільства.

У зв`язку із цим та оцінюючи доводи кожної сторони, а також термін їх перебування у шлюбі, наявність у них спільної малолітньої дитини, яка потребує спільної батьківської любові та догляду, бажання і намагання відповідача зберегти сім`ю, суд вважає необхідним надати сторонам строк для примирення терміном на чотири місяці, що з огляду на фактичні обставини справи, на переконання суду, буде достатнім для налагодження взаємовідносин сторін і вирішення питання можливості збереження сім`ї.

Необхідності у наданні більшого терміну на примирення відповідач не довів та достатніх для цього підстав з матеріалів справи суд не вбачає.

Не надавати терміну для примирення у даному конкретному випадку з огляду на вищенаведені факти та обставини суд вважає таким, що це буде порушенням положень ст.111 СК України.

Заперечення позивача щодо надання строку для примирення, за наявності клопотання іншого з подружжя, який бажає примирення, не є перешкодою для вжиття судом заходів примирення сторін.

Отже, клопотання відповідача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.251, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Надати сторонам для примирення строк на чотири місяці.

Провадження в справі зупинити до 16 січня 2025 року.

В частині зупинення провадження в справі на ухвалу протягом 15 днів з дня її складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Головуючий: суддя О.С.Павлусь