Провадження № 2-н/933/57/24
Справа № 933/288/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року смт. Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Донецької області Попович І.А., розглянувши заяву Комунального підприємства «Віднова» Олександрівської селищної ради Донецької області про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за теплову енергію з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

06.05.2024 року Комунального підприємства «Віднова» Олександрівської селищної ради Донецької області звернулося до Олександрівського районного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за теплову енергію з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом було направлено відповідний запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника зазначеного у заяві.

09.05.2024 року до суду надійшла відповідь щодо місця реєстрації боржника.

Суддя, розглянувши заяву та додані до неї документи, приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість по оплаті за теплову енергію за період з 15.10.2020 року до 29.03.2024 року в сумі 41096,52 грн.

З довідки про нарахування заборгованості вбачається, що у суму заборгованості включено нарахування, що перевищують строк позовної давності (листопад 2020 р. - 1588,40 грн., з них сплачено 250,9 грн; грудень 2020 р.- 1588,4 грн; січень, лютий, березень 2021р. - по 2112,00 грн., квітень 2021 р. - 281,80 грн.).

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у травні 2024 року, тобто зі спливом встановленого законом строку позовної давності для пред`явлення позову в суд з вимогою про стягнення заборгованості, яка мала місце на початок листопада 2020 року. Особовий рахунок не містить відомостей про зупинення або переривання перебігу позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до положень ч. 2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за теплову енергію з ОСОБА_1 за заявою Комунального підприємства «Віднова» Олександрівської селищної ради Донецької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А.