Справа № 948/171/24
Номер провадження 2/948/186/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу

в с т а н о в и в :

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У березні 2024 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем укладений договір розподілу природного газу, який відповідає Типовому договору, є публічним та однаковий для всіх споживачів і є договором приєднання. Фактом приєднання відповідача до умов договору є: надання підписаної заяви-приєднання, періодична сплата рахунка Оператора ГРМ та підтверджене споживання природного газу.

20.08.2021р. у боржника знятий кінцевий показник лічильника за адресою споживання в АДРЕСА_1 , 26.09.2022р. 34186, а 18.05.2023 р. 36310, тобто за вказаний період вона спожила 6575 куб.м газу.

З 01 січня 2020 року розділено оплату за газ, як товар, та оплату за послугу з його розподілу, яка визначається, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача за газовий рік, зокрема за 2020 рік з 01.10.2018р. по 30.09.2019р., за 2021 рік з 01.10.2019р. по 30.09.2020р., за 2022 рік з 01.10.2020р. по 30.09.2021р.,за 2023 рік з 01.10.2021р. по 30.09.2022р. та оплачується рівномірними частками протягом календарного року. Для кожного споживача річна замовлена потужність визначається окремо, залежно від обсягу споживання газу за попередній газовий рік.

Тариф на розподіл природного газу з 01.01.2020р. встановлено 1, 14 грн за 1 куб.м на місяць, з 01.07.2020р. 1, 308 куб.м, з 01.01.2021р. 2, 316 куб.м, з 01.02.2021р. 2, 136 куб.м, з 01.01.2022р. 2, 112 куб.м, а тому щомісяця до сплати відповідачу нараховується: з 01.01.2020р. 155, 18 грн, з 01.07.2020р. 178, 04 грн, з 01.01.2021р. 60, 61 грн, з 01.02.2021р. 55, 89 грн, з 01.01.2022р. 385, 62 грн, 01.01.2023 р. 412, 19 грн, які вона має сплачувати до 20 числа місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу на підставі рахунка оператора. Відповідач ухиляється від сплати наданих послуг з розподілу природного газу, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу станом на 01.09.2023р. у розмірі 6 829, 18 грн та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Відзив

В установлений судом строк відповідач направила відзив на позов в якому просила у задоволенні позову до неї відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що вона ОСОБА_2 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_3 з грудня 2018 року не проживає в АДРЕСА_2 . Також зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 і дійсно проживала за вказаною адресою, але через сімейні обставини з грудня 2018 року переїхали з дочкою до квартири АДРЕСА_3 , де і сплачувала комунальні послуги. В подальшому, через військовий стан, з 07.10.2022р. переїхала проживати на постійне місце проживання в АДРЕСА_4 в будинок своїх батьків, де і сплачує комунальні послуги.

Отже з грудня 2018 року і по даний час фактичним споживачем природного газу за вказаною адресою є колишній чоловік ОСОБА_4 , який проживає в даному будинку з дружиною та дитиною.

Про факт заборгованості за спожитий газ відповідач дізналася з застосунку «Дія» у червні 2023 року, оскільки були заблоковані її рахунки за наслідками попередніх судових рішень, а тому 26.06.2023р. звернулася з листом до позивача про розірвання договору.

У зв`язку з викладеним просила замінити неналежного відповідача (а.с.43-44, 60-61).

2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

19.03.2024р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.38).

На підставі ухвали суду від 30.04.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача про заміну відповідача відмовлено (а.с.56).

3.Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження отримала 22.03.2024р. (а.с.42), в установлений судом 15-денний строк направила відзив на позов.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

4.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що 28.10.2016р. відповідачем підписана заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) за адресою: АДРЕСА_2 , (а.с.10).

Як видно з Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, договір є публічним (п.1.1.), його умови є однаковими для всіх споживачів (п.1.2.) та є договором приєднання на невизначений строк. Фактом приєднання є вчинення споживачем будь-яких дій, зокрема: надання підписаної заяви-приєднання, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3.) (а.с.7-9).

За підсумками споживання газу по лічильникам, абонент ОСОБА_5 споживає природний газ за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого показник лічильника станом на 24.09.2020р. становив 29 735, 20.08.2021р. - 31806, 26.09.2022р. 34186, а 18.05.2023 р. 36310, про що є відповідні підписи боржника у списках абонентів про зняття показників (а.с.11-15).

З даних картки абонента ОСОБА_5 вбачається, що їй щомісячно нараховувалося: з січня - 155, 18 грн, з 01.07.2020р. 178, 32 грн, з 01.10.2020р. 178, 04 грн, з 01.01.2021р. 60, 61 грн, з 01.02.2021р. 55, 90 грн, з 01.05.2021р. 55, 89 грн, з 01.01.2022р. 385, 62 грн, 01.12.2022 р. - 412, 19 грн, з грудня 2020 року по серпень 2022 року вона мала пільги та за вказаний період була здійснена лише одна оплата в розмірі 150, 00 грн у лютому 2022 році, заборгованість станом на серпень 2023р. становить 6 829, 18 грн (а.с.16).

Згідно картки фактичного споживання з січня по грудень 2020 року обсяг за газовий рік становив 1633, 49 куб. м, з січня по грудень 2021 року обсяг за газовий рік становив 314, 00 куб.м, з січня по грудень 2022 року обсяг за газовий рік становив 2191, 00 куб. м, з січня по серпень 2023 року обсяг за газовий рік становив 2342, 00 куб. м, який ділиться на 12 рівних частин року, що становить щомісяця за 2020 рік 136, 12 куб.м, за 2021 рік 26, 17 куб.м, 2022 рік 182, 583 куб.м, з січня по серепень 2023 року по 195, 17 куб.м (а.с.17).

З розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума нарахувань відповідачу з 01.01.2020р. по 01.09.2023р. становить 10 599, 71 грн, за цей період сплачено 150, 00 грн, пільги 3 208, 34 грн, у серпні 2023 року здійснено перерахунок на суму 412, 19 грн, а тому борг станом на 31.08.2023р. становить 6 829, 18 грн (а.с.18).

З наданих відповідачем рахунків за розподіл природного газу та знімку екрана сторінки абонента вбачається, що відповідачем здійснено платіж на суму 150, 00 грн 07.02.2022р. (а.с.19-20).

Позивач направляв відповідачу претензію у 2023 році про сплату заборгованості станом на липень 2023р. в розмірі 6 829, 18 грн, яка не отримана (а.с.21-22).

Згідно довідки ТОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» № 1 від 27.03.2024р. ОСОБА_2 працює у вказаному товаристві з 01.12.2022р. (а.с.47).

26.06.2023р. ОСОБА_1 звернулася до Карлівського УЕГГ з проханням розірвати договір з розподілу природного газу та від`єднати від системи ГРМ домоволодіння в АДРЕСА_2 (а.с.47).

За рішенням Машівського районного суду від 01.10.2020р., яке набрало законної сили 03.11.2020р., розірваний шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 змінено прізвище на ОСОБА_6 (а.с.48).

Згідно відповіді виконкому Машівської селищної ради № 456 від 08.03.2024р. ОСОБА_1 до 07.12.2022р. була зареєстрована в АДРЕСА_2 , зі слів вибула в Рівненську область (а.с.30).

Відповідно до повідомлення Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області від 15.03.2024р. ОСОБА_7 на території вказаної селищної не зареєстрована (а.с.32).

5.Мотиви суду

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».

Відповідно до п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

За п.35 ч.1 ст. 1 цієї статті передбачено, що розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Частинами 1 та 2 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та Цивільним кодексом України.

За п.2 ч.1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Як свідчать надані позивачем докази, відповідач користувалася послугами природного газу, оскільки станом на 10.02.2023р. показник лічильника становив 40 819,00 грн, 14.08.2023 р. 41 190,00 грн та 17.11.2023 р. 41 288,00 грн, підписала заяву-приєднання, а також частково оплачувала послуги розподілу природного газу, а тому ці дії засвідчили факт приєднання до умов типового договору.

07 жовтня 2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову №2080, відповідно до якої затверджено ряд змін до Кодексу ГРС та Типового договору розподілу природного газу, зокрема до глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, яким встановлено порядок розрахунків за договором розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Згідно з пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за: 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.

Відповідно до умов пункту 6.1 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.6.2 розділу VI даного Договору).

Щодо доводів відповідача про те, що вона не користувалася послугами, а відтак їх має оплачувати її колишній чоловік, суд зазначає таке.

Так, відповідно до п.12.3. договору у разі зміни власника об`єкта підключеного до газорозподільної системи ГРМ, договір з попереднім власником може бути розірвано оператором ГРМ в односторонньому порядку, що не звільняє попереднього власника від виконання зобов`язань в частині оплати вказаних послуг.

За змістом п. 12.5 договору у разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це оператора ГРМ не пізніше ніж за 21 день та остаточно з ним розрахуватись. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг виходячи з умов цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як видно з наданого суду відзиву відповідач заперечує факт користування послугами газопостачання за адресою: АДРЕСА_2 та зазначила, що послугами користується її колишній чоловік, оскільки з грудня 2018 року вона проживала в квартирі АДРЕСА_3 , а 07.10.2022р. переїхала проживати на постійне місце проживання в АДРЕСА_4 , де і сплачує комунальні послуги.

На підтвердження своїх заперечень відповідач надала докази того, що з 01.12.2022р. працює в ТОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія», тоді як за повідомленням виконкому Машівської селищної ради вона до 07.12.2022р. була зареєстрована в АДРЕСА_2 , що не є достатніми доказами на підтвердження факту не користування комунальними послугами за вказаною адресою.

Разом з тим, належних та допустимих доказів того, що вона не є власником будинку, та хто саме є його власником, або, що за цією адресою зареєстровані інші особи вона не надала, клопотання про їх витребування суду не подавала.

Натомість, згідно умов договору, відповідач зобов`язана була повідомити позивача про припинення умов договору за 21 день до припинення користування природним газом, але зробила це лише 26.06.2023р.

Водночас, як видно з картки (а.с.16) за адресою: в АДРЕСА_2 , до серпня 2022 року мали місце пільги, хоча за доводами відповідачки з грудня 2018 року вона не проживала, водночас не надала суду доказів того, яка саме з осіб користується пільгами, чи є користувачем цих пільг вона сама чи інша особа, також не просила витребувати суд додаткових доказів, хоча представлена професійним адвокатом, а відтак суд вважає, що вона не довела належними та допустимими доказами відсутність договірних зобов`язань між нею та позивачем щодо сплати послуг розподілу природного газу.

За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачка, після укладення договору на розподіл природного газу в АДРЕСА_2 в період з січня 2020 року по 26.06.2023 року не відмовлялася від послуг позивача, користувалася послугами розподілу природного газу, але не повністю їх оплачувала, а відтак позов необхідно задовольнити частково по 26 червня 2023 року, тобто по дату подання заяви про відмову від послуг та припинення договірних відносин, та стягнути з відповідача заборгованість за цей період в розмірі 6 362, 03 грн.

6.Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

Згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений останнім судовий збір у розмірі 2820, 87 грн (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020р. по 26.06.2023р. в розмірі 6 362, 03 грн та судовий збір в розмірі 2820, 87 грн

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», місцезнаходження: м. Полтава, вул. В.Козака, 2-а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , відомості про зареєстроване місце проживання відсутні, місце проживання повідомлене відповідачкою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя С.В.Кравець