Справа №345/599/24
Провадження № 2/345/774/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2024 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гапоненка Р.В.

за участі секретаря судового засідання Баран В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, шляхом стягнення суми страхового відшкодування, суд

в с т а н о в и в:

що позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 березня 2021 року о 20:20 год. відбулася дорожньо-транспортна пригода на ділянці 181км+450м автодороги, що у с.Кам`янки Підволочиського району Тернопільської області за участю транспортного засобу «RENAULT MAGNUM» з номерним знаком НОМЕР_1 та легкового автомобіля ЗАЗ-Daewoo з номерним знаком НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , уродженець села Лонки Волочиського району Хмельницької області, громадянину України. Відомості про даний факт 10.03.2021 року Слідчим відділенням поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського районного управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 по обвинуваченню ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «RENAULT MAGNUM» з номерним знаком НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , зазнав значних пошкоджень. На дату дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ( ОСОБА_2 ) легкового автомобіля ЗАЗ-Daewoo з номерним знаком НОМЕР_2 застрахована в АТ «СГ» «ТАС» (приватне) за полісом № АР8051059. 12 березня 2021 року ним подано нарочно до філії АТ «СГ » «ТАС» (яка знаходиться за адресою -76018, м. Івано-Франківськ, вул. Вовчинецька, буд. 25) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду із необхідними документами. 29 квітня 2021 року мною подано заяву про виплату страхового відшкодування за допомогою засобів поштового зв`язку. 12 травня 2021 року мною було повторно подано заяву про виплату страхового відшкодування, згідно якої між мною та страховиком було погоджено розмір страхового відшкодування у сумі 70 735 грн. 00 коп. за вирахуванням франшизи. Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС надало відповідь на адвокатський запит листом вих. № 02956/0121 від 06.10.2021 р. та повідомило, що у Збаразькому районному суді Тернопільської області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 10.03.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення. Посилаючись на абз.4 п.36.2 ст.36 Закону № 1961-IV страховик повідомив, що рішення щодо страхового відшкодування буде прийнято після набрання законної сили судовим рішенням у справі щодо обвинувачення ОСОБА_2 . Крім того, страховик зазначив, що 13.05.2021 року за вих. № 2892 йому було направлено листа щодо призупинення розгляду справи №07569/33/2021/53 від 12.03.2021 р. Просить стягнути з відповідача 70 735 грн. майнової шкоди.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.02.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача ОСОБА_3 подав відзив на позов. У відзиві зазначає, що станом на сьогоднішній день страховик не має правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки не надано належних та допустимих доказів настання цивільно-правової відповідальності страхувальника. Питання наслідків дорожньо-транспортної пригоди розглядається в кримінальній справі, строк на прийняття рішення щодо страхового відшкодування страховиком припиняється до дати, коли страховику стане відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили, а отже з боку відповідача відсутній факт порушення прав, свобод та інтересів позивача. У задоволенні позову просить відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому вказує, що з доводами, які наведені у відзиві не погоджується та вважає їх безпідставними. Страховик згідно відзиву визнає факт настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 10.03.2021. Представник страховика оглянув пошкоджений транспортний засіб «RENAULT MAGNUM» р.н. НОМЕР_1 та визначив розмір збитків з вирахуванням франшизи 70 735 грн.00 коп., підтверджується заявою про страхове відшкодування поданою ним 12.05.2021, згідно тексту якої зазначено, що він погоджується з тим, що розмір страхового відшкодування складає 70 735 грн. 00 коп. за вирахуванням франшизи. Доказів відсутності вини третьої відповідач не надає, а також не надає доказів, шо ДТП сталася внаслідок умислу потерпілої чи непереборної сили. Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 пояснень щодо позову не надав.

Представник позивач адвокат Івасів О.І. в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча неодноразово належним чином повідомлявся про місце, дату та час розгляду справи, в тому числі і шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки «RENAULT MAGNUM RVI», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_5 .

З матеріалів справи слідує, що 11.05.2021 прокурором Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000027 від 10.03.2021, згідно якого ОСОБА_2 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обвинувальному акті зазначено, що 10 березня 2021 року о 20:20 год. відбулася дорожньо-транспортна пригода на ділянці 181км+450м автодороги, що у с. Кам`янки Підволочиського району Тернопільської області, за участю транспортного засобу «RENAULT MAGNUM», р.н. НОМЕР_1 , та легкового автомобіля ЗАЗ-Daewoo, р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , та який порушив вимоги Правил дорожнього руху, внаслідок чого настала дорожньо-транспортна пригода.

У листі від 12.07.2021 № 2451ВИХ-21 Теребовлянська окружна прокуратура повідомляє, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 передано на розгляд справи Збаразького районного суду Тернопільської області.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 12.10.2022 у справі 604/532/21 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 10 березня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, зупинено до звільнення його з військової служби.

На момент вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у АТ «СГ «ТАС», що підтверджується полісом № АР8051059.

27 квітня 2021 року позивач повідомив страховика про страховий випадок.

12 травня 2021 року позивач звернувся до страховика із заявою про страхове відшкодування.

Відповідач листом від 06.10.2021 № 02956/0121 повідомив, що у Збаразькому районному суді Тернопільської області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 10.03.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку з чим призупинив розгляд питання про виплату страхового відшкодування позивачу.

Також повідомив, що рішення щодо страхового відшкодування буде прийнято після набрання законної сили судовим рішенням у справі щодо обвинувачення ОСОБА_2 .

Згідно висновку експерта від 07.04.2021 № СЕ-19/120-21/3270-АВ сума матеріального збитку, завдана власнику автомобіля марки «RENAULT MAGNUM RVI», р.н. НОМЕР_1 , в результаті пошкодження КТЗ внаслідок ДТП становить 168 784,55 грн.

Разом з тим у заяві про страхове відшкодування позивач просив здійснити виплату йому 70 735 грн.

Відповідач не надав доказів на спростування обґрунтованості цієї суми.

Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 280/1222/17 (провадження № 61-42888св18).

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із тим, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Такі правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 345/3335/17 (провадження № 61-22598св18), від 07 жовтня 2020 року у справі № 742/637/19 (провадження № 61-320св20), від 26 квітня 2022 року у справі № 184/1461/20-ц (провадження № 61-14226св21).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Крім того, пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом у порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 242/1930/21 (провадження № 61-17923св21), на яку, зокрема посилається заявник у касаційній скарзі, та від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20 (провадження № 61-19906св21).

Отже, вимоги позивача про стягнення майнової шкоди є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

На підтвердження понесення витрат по сплаті судового збору позивач надав квитанції про сплату судового збору в сумі 1 816,20 грн.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 900 грн. позивачем надано такі докази: копію договору № 01/03/24 про надання правової допомоги від 01.03.2024; акта наданих послуг до договору № 01/03/24 про надання правової допомоги від 01.03.2024; копія додаткової угоди від 29.03.2024 до договору № 01/03/24 про надання правової допомоги від 01.03.2024; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 01/04 від 01.04.2024; копію додаткової угоди від 17.10.2024 до договору № 21/03/24 про надання правової допомоги від 21.03.2024; копія акта прийому-передачі наданих послуг до договору № 21/03/24 про надання правової допомоги від 17.10.2024; копія квитанції до прибуткового касового ордера №17/10 від 17.10.2024.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 137, 141, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», , пр. Перемоги, 65, м. Київ, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 735 грн. майнової шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», , пр. Перемоги, 65, м. Київ, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 816,20 грн. судового збору, 5 900 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду і протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 25.11.2024.

Головуючий: