Справа № 464/6924/23 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/811/221/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Львівський іподром" про відшкодування збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Львівський іподром" матеріальних збитків та моральної шкоди, внаслідок невиконання умов договору купівлі-продажу.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 05 червня 2023 року між ним та ПАТ "Львівський іподром" укладено договір купівлі-продажу галереї, яка знаходиться на території Львівського іподрому за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказував, що відповідач ввів в оману позивача щодо відсутності спору стосовно галереї під час укладення договору, а саме у пунктах 6, 8, 9,10, 11,12 договору зазначено, що незастережних недоліків, які значно знижують цінність або можливість використання за цільовим призначенням вказаного приміщення, немає, усі інженерні комунікації знаходяться в робочому стані і функціонують за призначенням, від покупця не приховано обставин, які мають істотне значення; приміщення, яке є предметом даного договору, на момент його укладання, нікому інше не продане, не подароване, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб не передане, не відчужене іншим способом, не заставлене, не передане в іпотеку, в спорі і під забороною, арештом не перебуває, щодо нього не ведуться судові спори, обтяжень щодо нього не встановлювалось, щодо нього не укладався попередній договір з іншим покупцем, не проводилось самовільне перепланування, переобладнання чи реконструкція.

Зазначав, що приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Я. М. перевірено факт відсутності обтяжень речових прав на нерухоме майно; заборони відчуження, арешту, іпотеки, податкової застави та інших речових прав на нерухоме майно щодо відчужуваного приміщення та продавця, сформовано інформацію 24 лютого 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо прав на приміщення у третіх осіб (в тому числі договорами оренди, найму, позички чи шлюбним договором) як в межах України та і за її межами немає; підтверджено відсутність відповідача у Єдиному реєстрі боржників.

Стверджував, що після укладення договору купівлі-продажу та реєстрації права власності на галерею він дізнався, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 05 січня 2023 року відкрито провадження у справі № 914/28/23 за позовом Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Приватного акціонерного товариства Львівський іподром про скасування державної реєстрації права власності на галерею з припиненням речового права та із закриттям відповідного розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з цим, ухвалою Господарського суду Львівської області від 15 червня 2023 року у цій же справі його було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Зазначав, що 02 серпня 2023 року у згаданій вище справі ухвалою Сихівського районного суду м.Львова забезпечено позов і накладено арешт на нежитлове приміщення-галерею на АДРЕСА_1 , площею 189,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; заборонено Приватному акціонерному товаристві «Львівський іподром», ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо поділу, об`єднання, виділу часток, реєстрації права власності, відчуження на користь третіх осіб щодо об`єкта нежитлового приміщення-галереї на АДРЕСА_1 , площею 189,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Крім того, 15 вересня 2023 року за адресою місця проживання позивача, а саме: АДРЕСА_2 , де він проживає разом з дружиною та дітьми, представниками правоохоронних органів проведено обшуку житла та вилучено договір-купівлі продажу від 05 червня 2023 року. Зі змісту ухвали суду про проведення обшуку вбачається, що слідчі органи підозрюють позивача у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких себе винуватим не вважає.

Також вказував, що Сихівським районним судом міста Львова відкрите провадження у справі № 464/5007/23 про визнання недійсним вказаного вище договору купівлі-продажу №769 від 05 червня 2023 року.

Покликався на те, що відповідач запевняв позивача і усно, і шляхом зазначення про це в договорі, що стосовно предмету договору (галереї) відсутні спори, зокрема судові, відсутні будь-які інші обтяження, а також надав відповідну інформаційну довідку. Відсутність прав та інтересів третіх осіб і обтяжень також перевірив нотаріус при посвідченні правочину.

Вважав, що з огляду на те, що відповідач ввів його в оману, через неправдиву інформацію позивач уклав договір купівлі-продажу галереї, йому спричинена майнова шкода у розмірі 40 000 гривень, що виражається в упущеній вигоді за зменшення інвестиційної привабливості об`єкта через наявність судових справ, обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, кримінального провадження та публікацій ЗМІ та моральна шкода в розмірі 60 000 гривень, яка полягає в душевних стражданнях, викликаних переживанням за подальшу долю добросовісно та законно набутого майна, за результатами розгляду судових справ, душевних стражданнях, викликаних витрачанням часу на здійснення процесуальних прав та обов`язків у судових процесах, приниженні честі, гідності та ділової репутації позивача через наявність відомостей про нього в АСВП як боржника, приниженні честі, гідності та ділової репутації позивача через проведення обшуку в його житлі, яке є водночас житлом його дружини та двох неповнолітніх дітей, приниженні честі, гідності та ділової репутації позивача через наявність кримінального провадження, негативної думки правоохоронних органів та ЗМІ.

Просив стягнути з Приватного акціонерного товариства "Львівський іподром" на його користь 40 000 гривень матеріальних збитків та 60 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Львівський іподром" про відшкодування збитків та моральної шкоди залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції не врахував, що йому заподіяно моральну шкоду та майнові збитки.

Вказує, що моральна шкодаполягає у душевних стражданнях, викликаних переживанням за подальшу долю добросовісно та законно набутого майна, за результатами розгляду судових справ, викликаних витрачанням часу на здійснення процесуальних прав та обов`язків у судових процесах,втратою часу на здійснення процесуальних прав та обов`язків у судових процесах, а також у приниженні його честі, гідності та ділової репутації у зв`язку із наявністю відомостей про ОСОБА_1 в АСВП як боржника. Таку шкоду він оцінює у 60 000 грн.

Також стверджує, що йому заподіяно матеріальні збитки у розмірі 40 000 грн., які полягають у упущеній вигоді за зменшення інвестиційної привабливості об`єкта через наявність судових справ, обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та кримінального провадження та публікацій ЗМІ.

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справіє дата складення повного судового рішення 06 травня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 05 червня 2023 року між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством "Львівський іподром" укладено договір купівлі-продажу галереї, яка знаходиться на території Львівського іподрому за адресою: АДРЕСА_1 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Я.М. (а.с.9-10).

У пунктах 6, 8, 9,10, 11,12 договору зазначено, що незастережних недоліків, які значно знижують цінність або можливість використання за цільовим призначенням вказаного приміщення, немає, усі інженерні комунікації знаходяться в робочому стані і функціонують за призначенням, від покупця не приховано обставин, які мають істотне значення; приміщення, яке є предметом даного договору, на момент його укладання, нікому інше не продане, не подароване, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб не передане, не відчужене іншим способом, не заставлене, не передане в іпотеку, в спорі і під забороною, арештом не перебуває, щодо нього не ведуться судові спори, обтяжень щодо нього не встановлювалось, щодо нього не укладався попередній договір з іншим покупцем, не проводилось самовільне перепланування, переобладнання чи реконструкція; приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Я. М. перевірено факт відсутності обтяжень речових прав на нерухоме майно; заборони відчуження, арешту, іпотеки, податкової застави та інших речових прав на нерухоме майно щодо відчужуваного приміщення та продавця на підставі інформацій, сформованих 24 лютого 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; прав на приміщення у третіх осіб (в тому числі договорами оренди, найму, позички чи шлюбним договором) як в межах України та і за її межами немає; підтверджено відсутність відповідача у Єдиному реєстрі боржників.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст. 650-1 ЦК України, сторони договору можуть погодити перелік запевнень, що надаються стороною або сторонами щодо обставин, які мають значення для укладення, виконання або припинення такого договору. Сторона, яка умисно або з необережності надала іншій стороні неправдиві запевнення про обставини, що мають значення для укладення, виконання або припинення договору, зобов`язана відшкодувати стороні, яка покладалася на такі запевнення, збитки, завдані у зв`язку з неправдивістю таких запевнень.

Встановлено, що договір купівлі-продажу об`єкта - галереї, яка знаходиться на території Львівського іподрому за адресою: АДРЕСА_1 укладений 05 червня 2023 року, посвідчений нотаріально, кошти позивач зобов`язався сплатити до 01 жовтня 2023 року, об`єкт буде переданий в розпорядження позивачу шляхом передачі ключів до 01 жовтня 2023 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що в договорі купівлі-продажу відсутні запевнення відповідача у розумінні вимог ч. 1 ст.650-1 ЦК України, оскільки запевнення це твердження про факти, що відносяться до минулого або теперішнього та не мають характеру правочину.

Доказів про наявність заборон чи обтяжень речових прав на галерею, заборон відчуження, арешту, іпотеки, податкової застави та інших речових прав на нерухоме майно на момент укладення договору купівлі-продажу станом на 05 червня 2023 рокупозивачем не надано.

Згідно ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 02 серпня 2023 року вжиті заходи забезпечення позову. Мотивами звернення заступника керівника Львівської обласної прокуратури до суду зазначено те, що будучи орендарем об`єктів на АДРЕСА_1 , які є державною власністю, ПрАТ «Львівський іподром» безпідставно здійснило реєстрацію права власності на частину нежитлових приміщень, а саме галерею, площею 189,6 кв.м, на АДРЕСА_1 , а в подальшому такі відчужило. На даний час рішення у справі №464/5007/23 не ухвалено.

За приписами ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1). Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч.2).

Суд зауважує, що причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30.01.2018 в справі №804/2252/14, від 20.02.2018 у справі №818/1394/17.

Позивач, вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, повинен довести, що за звичайних обставин він мав реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому, жодних доказів про те, що збитки в розмірі 40 000 грн. є наслідком протиправної поведінки відповідача суду не надано, з цього приводу відсутні судові рішення. В тому числі, позивачем не доведено і спричинення йому майнової шкоди, що виражається в упущеній вигоді за зменшення інвестиційної привабливості об`єкта через наявність судових справ, обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, кримінального провадження та публікацій ЗМІ.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що матеріали даної справи не містять жодних доказів про те, що дії чи бездіяльність відповідача заподіяли матеріальну шкоду позивачу. Позивачем не надано доказів, що опублікована інформація в ЗМІ торкається саме його і внаслідок цього були порушені особисті немайнові права позивача і йому завдано як матеріальної, так і моральної шкоди. Крім того, підстав вважати, що наявні судові процеси та кримінальне провадження виникли з ініціативи відповідача немає. Тому суд приходить до висновку про необґрунтованість позовної вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди.

За змістом ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.

Звернувшись з цим позовом до суду, позивач зазначив, що переживав за подальшу долю добросовісно та законно набутого майна, за яке не вніс кошти за договором купівлі-продажу, витрачав час на здійснення процесуальних прав та обов`язків у судових процесах, принижена його честь, гідність та ділова репутація через наявність відомостей про нього в АСВП як боржника, під час обшуку позивачу завдано моральної шкоди, а також він душевно страждав і переживав через розголос вказаного факту в ЗМІ.

Судом правильно враховано, що позивач зазначає, що за адресою його місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 , 15 вересня 2023 року проведено обшук його житла на підставі ухвали слідчого судді від 13 вересня 2023 року (а.с.19-21,22-24), однак цей обшук проведено у зв`язку з тим, що слідчі органи підозрюють про його зв`язок з директором ПрАТ «Львівський іподром».

Дії працівників правоохоронних органів під час проведення обшуку позивачем не оскаржені, позивачем не надано суду доказів стосовно наявності судового рішення, яке б констатувало факт незаконності проведеного 15 вересня 2023 року обшуку у квартирі позивача, не надано суду і доказів оголошення підозри позивачу.

Також враховано, що в інтернет-ЗМІ наявні публікації про те, що Львівський іподром передано у приватну власність. При цьому, будь-яких прізвищ, в тому числі і прізвище позивача в цих інтернет-ресурсах не зазначені.

Факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди, і умовою цивільно-правової відповідальності.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Встановлено, що позивачем не надано жодних доказів заподіяння моральної шкоди, її проявів та наявності причинного зв`язку між діями відповідача та шкодою, не доведено належними і допустимими доказами самого факту заподіяння шкоди такими діями.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, щообставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження, позивачем не доведено неправомірності дій відповідача, факту упущеної вигоди останнім стосовно майна позивача (галереї), а також факту заподіяння моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06 травня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.