08 травня 2024 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Кучиної Н.Г.,
секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,
14 березня 2024 року до Рівненського міського суду Рівненської області за підсудністю згідно ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 28.11.2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, в якому просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в сумі 5 000 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн та судовий збір в розмірі 1 620, 06 грн.
Крім того, повідомляє суд, що з особою відповідача не знайома, ніколи з нею не зустрічалась та не спілкувалась, жодних послуг їй відповідач не надавала, робіт не виконувала та товарів не поставляла, жодних правочинів між ними не укладалося.
Таким чином, перераховані кошти в розмірі 5000 грн на банківську карту, що належить ОСОБА_2 , являються безпідставно набутими.
Ухвалою від 15 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.
У поданій до суду заяві від 04 квітня 2024 року представник позивача просить розглянути справу без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує.
Відповідач була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, однак до суду не з"явилася повторно, причин неявки не повідомила та не подала заяву про розгляд справи у свою відсутність.
За таких обставин, в зв"язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником рахунку № НОМЕР_1 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», про що свідчить довідка про наявність рахунку від 29.09.2023 року.
30 серпня 2023 року о 17:04:04 ОСОБА_1 перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 5 000 грн. з призначенням платежу - переказ коштів для поповнення рахунку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що підтверджується фіскальним чеком від 30.08.2023 року.
Відповідно до інформації наданої Акціонерним товариством «Універсал Банк» від 19.10.2023 року № БТ/7607 вбачається, що платіжну картку № НОМЕР_2 від 16.08.2019 року було емітовано на ім`я ОСОБА_2 .
Тобто, позивач перерахувала помилково кошти на картку № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_2 .
Правовідносини щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави регулюються главою 83 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Зобов`язання з безпідставного набуття (збереження) майна виникають за наявності таких умов: має місце набуття або збереження майна; вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України) або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Під відсутністю правової підстави розуміється таки перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Відповідно до п.1.24 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.
За положеннями ст.12, 81 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Позов про стягнення з відповідача коштів в сумі 5 000 грн пред`явлений позивачем з підстав помилкового перерахування коштів, тобто набуття відповідачем майна без будь-якої достатньої на це правової підстави.
Дослідженими доказами підтверджується здійснення позивачем 30 серпня 2023 року переказу грошових коштів в сумі 5000 грн на картковий рахунок відповідача.
З огляду на вказані обставини наявні підстави для висновку, що перерахування коштів в сумі 5 000 грн на рахунок відповідача відбулося внаслідок помилки позивача, оскільки останній належить картка з номером № НОМЕР_1 , що відрізняється лише однією цифрою з номером картки відповідачки № НОМЕР_2 .
Оскільки відповідач набула грошові кошти в сумі 5 000 грн, які були помилково перераховані позивачем на її рахунок, за відсутності правових підстав для набуття цих коштів, наявні підстави для застосування до спірних правовідносин положень ст.1212 ЦК України, а отже, позов належить задовольнити.
За правилами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. за подання позовної заяви та судового збору в розмірі 546 грн. 46 коп. за забезпечення позову, всього 1 620 грн. 06 коп.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
28 вересня 2023 року між адвокатом Проценко О.М. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги №Б/Н.
Як вбачається із ч. 3 п. 4.1. договору про надання правничої допомоги №Б/Н від 28 вересня 2023 року, що укладений між адвокатом Проценко О.М. та ОСОБА_1 він визначає порядок оплати адвоката. Вартість послуг становить 10 000 гривень. Розрахунком витрат та детальним описом наданих послуг адвоката відповідно до договору №Б/Н від 28 вересня 2023 року стверджується надання ОСОБА_1 адвокатом Проценко О.М. правової допомоги на суму 10 000 грн.
Таким чином, судом встановлено, що витрати на правничу допомогу складають 10 000 грн.
Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені нею на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 81, 89, 141, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в сумі 5 000 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 620 грн. 06 коп. у відшкодування витрат зі сплати судового збору.
Стягнути із з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .
Повне рішення суду складене 08 травня 2024 року.
Суддя Н.Г. Кучина