Справа № 369/7397/23
Провадження № 2/369/1230/24
04.06.2024 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді Волчка А.Я.
при секретарі Ведмеденко Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У травні 2023 року АТ «ЮНЕКС БАНК» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.12.2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №44.7.1221.1, за яким банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 198687, 69 грн. терміном до 21.09.2028 року шляхом переказу на поточний рахунок, що відкритий в АТ Юнекс банк» і сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 35, 00 %річних та комісією за обслуговування кредиту 3,0 процента щомісячно.
Станом на дату подання позовної заяви, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та інші платежі відповідно до умов кредитного договору, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредитному договору перед позивачем станом на 01.06.2022 року в загальному розмірі 190 211, 04 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 164 895, 28 грн.; заборгованість за процентами 25 315, 76 грн.
Тому позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «ЮНЕКС БАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 190 211, 04 грн. яка складається з заборгованості за кредитом 164 895, 28 грн.; заборгованість за процентами 25 315, 76 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.05.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечував.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Поштова кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Письмовий відзив на позов не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.12.2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №44.7.1221.1, за яким банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 198687, 69 грн. терміном до 21.09.2028 року шляхом переказу на поточний рахунок, що відкритий в АТ Юнекс банк» і сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 35, 00 %річних та комісією за обслуговування кредиту 3,0 процента щомісячно.
Підписання кредитного договору є прямою безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання споживчого кредиту АТ «Юнекс» банк» від 14.07.2021 року, з яким він ознайомився перед підписання Кредитного договору та отримання кредиту.
Відповідно до п.4.2.2. Правил, позичальник зобов`язався забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені Кредитним та цими правилами строки.
АТ «ЮНЕКС БАНК» виконало свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, а ОСОБА_1 в свою чергу свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість по кредитному договору перед позивачем станом на 01.06.2022 року в загальному розмірі 190 211, 04 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 164 895, 28 грн.; заборгованість за процентами 25 315, 76 грн.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У зв`язку з простроченням відповідачем платежів за кредитним договором, згідно з розрахунком наданим позивачем, станом на 01.06.2022 року в загальному розмірі 190 211, 04 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 164 895, 28 грн.; заборгованість за процентами 25 315, 76 грн.
Судом достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором №44.7.1221.1 від 17.12.2021 року та протягом тривалого часу не розраховується з позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту в загальному розмірі 190 211, 04 грн, яка підлягає до стягнення з відповідача.
Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються.
Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд дійшов такого висновку.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору за №17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року; додаток №72 від 22.10.2022 року до договору №17 від 10.03.2021 року про надання правової допомоги; акт наданих послуг від 19.06.2023 року згідно з договором №17 у про надання правової допомоги від 10.03.2021 року; звіт про обсяг наданих послуг від 19.06.2023 року згідно з договором №17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року.
Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
В ст. 137 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
У п. 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як убачається з матеріалів справи на підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав суду копію договору №04/042023-1 про надання правничої допомоги від 04 квітня 2023 року, Додатковий договір до договору №04/042023-1 про надання правничої допомоги від 04 квітня 2023 року, Акт №148 про надання правової допомоги до Додаткового договору до договору №04/042023-1 про надання правничої допомоги від 04 квітня 2023 року та платіжна інструкція №261 від 04.05. 2023 року на суму 1260 грн.
З урахуванням наведеного, критеріїв співмірності, реальності витрат та розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1260, 00 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 853,17грн.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 211, 223, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 526, 551, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, суд
Позов Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» заборгованість за кредитним договором № 44.7.1221.1 від 17.12.2021 року заборгованість за кредитним договором в розмірі 190 211 (сто дев`яносто тисяч двісті одинадцять грн ) 04 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» судовий збір в розмірі 2853 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят три) грн 17 коп та витрати на правничу допомогу у розмірі 1260 ( одна тисяча двісті шістдесят ) грн 00 ко
Заочне рішення може бути переглянуто Києво-Святошинським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Інформація про позивача: Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК», адреса: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд.14, .

Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Андрій ВОЛЧКО