Провадження № 2/337/1100/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна» (ПрАТ «Дніпроспецсталь»), Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь») про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що він працював на ПрАТ «Дніпроспецсталь» з 25.04.1996 по 15.04.2003, на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» з 18.04.2003 по 24.01.2024. Загальний стаж роботи на вказаних підприємствах у важких та шкідливих умовах праці понад 24 роки. 24.01.2024 він звільнився з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» за ст.38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію. За час роботи в шкідливих умовах позивач отримав ряд професійних захворювань.

Згідно первинного медичного висновку, виданого на підставі протоколу засідання лікарсько-експертної комісії Криворізького Українського Науково-дослідного інституту промислової медицини від 03.11.2022 за №1613, йому було встановлено професійне захворювання за діагнозами: 1.Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пилотоксичний бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. ЛН-другого ступеня. 2. Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7 з вираженими статико-динамічними порушеннями хребта, м?язовотонічним та стійким больовим синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднані з періартрозом ліктьових та колінних суглобів ( ПФ першого-другого ступеня). 3.Хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість третього ступеня (з помірним зниженням слуху) - за класифікацією ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Повторним медичним висновком, виданим на підставі протоколу засідання лікарсько-експертної комісії Криворізького Українського Науково-дослідного інституту промислової медицини від 23.01.2024 за № 107, йому було підтверджено захворювання за трьома вказаними діагнозами, проте знижено їх ступінь, а саме: по ХОЗЛ - знижено до третьої стадії група Е, доповнено «Хронічне легеневе серце, НК першої стадії»; зниження по колінним суглобам (ПФ другого-третього ступеня) та за зниженням слуху до IY стадії. Вказане свідчить про погіршення стану його здоров`я внаслідок отримання професійного захворювання. За даними інформаційної довідки про умови праці працівника, складеної у 2022 році Головним Управлінням Держпраці у Запорізькій області підтверджено його працю у шкідливих та небезпечних умовах праці слюсарем-ремонтником на ПрАТ «Дніпроспецсталь» тa слюсарем-ремонтником, оператором з обслуговування пилогазоуловлюванних установ та бункерувальником на ПАТ «Запоріжсталь». Всі зазначені професії за результатами атестації робочих місць відносяться до 3ст. ІІІ кл. (3.3) особливо шкідливі та особливо важкі умови праці. У зв`язку із чим Криворізьким НДІ промислової медицини встановлено зв`язок його захворювання із роботою у особливо шкідливих та особливо важких умовах праці на підприємствах відповідачів. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24.11.2022 визнано, що виявлені у нього професійні захворювання виникли внаслідок його тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПрАТ «Дніпроспецсталь» (06 років 11 місяців), на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» (18 років 10 місяців). Причиною виникнення отриманих професійних захворювань є наявність на робочих місцях позивача на обох підприємствах шкідливих виробничих факторів, які перевищували допустимі граничні норми у декілька разів, перелік яких наведено в п.18 Акту. Згідно первинного висновку ОблМСЕК № 1 від 19.12.2022 його вперше визнано особою з інвалідністю третьої групи з втратою 60% працездатності зі строком переогляду - 19.12.2024. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я повторним висновком ОблМСЕК № 1 від 04.03.2024, його визнано особою з інвалідністю другої групи з втратою 70% працездатності без строку переогляду. Також рекомендовано амбулаторне та стаціонарне лікування за рекомендацією лікаря профпатолога, пульмонолога, лікаря лор, невролога та сімейного лікаря, і санаторно-курортне лікування за наявності ф.070/у.

Позивач вважає, що внаслідок професійного захворювання йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я. Внаслідок отриманих професійних захворювань він не має змоги вести звичайне життя, змінився його життєвий уклад, отримання статусу особи з інвалідністю обмежило його в спілкування з друзями та знайомими, він відчуває себе незахищеним, відчуває страх та неспокій за своє здоров`я та психічний стан, змушений постійно проходити лікування. Пережиті ним події, пов`язані з професійним захворюванням, викликали погіршення стану його загального самопочуття, призвели до зниження його репутації, спричинили зниження життєвої активності, погіршили взаємини з близькими людьми, змінився стан та якість його життя, що завдає йому постійних моральних страждань. Завдану йому моральну шкоду оцінює у 80000,00 грн. та вважає, що саме така сума, буде адекватною тій моральній шкоді, яка була спричинена в результаті професійного захворювання, а також достатньою і справедливою.

Просить стягнути з відповідачів одноразово грошову суму, як відшкодування завданої моральної шкоди, завданої в результаті професійного захворювання з ПрАТ «Дніпроспецсталь» у розмірі 25000,00 грн., з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» у розмірі 55000,00 грн.

Ухвалою суду від 02.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання з викликом сторін.

15.04.2024 представник відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» Ніколенко М.М. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказав, що позивач під час працевлаштування на підприємство був ознайомлений з умовами праці, які відносяться до шкідливих, та свідомо вирішив працювати в таких умовах. Позивач протягом роботи на підприємстві проходив періодичні медичні огляди, за результатами яких його було визнано придатним до роботи. Жодної інформації стосовно виявлення початкових стадій будь-яких професійних захворювань, рекомендації відносно позивача про необхідність проходження додаткових обстежень або лікування ПАТ «Запоріжсталь» від медичного закладу, який проводив періодичні та позачергові медичні огляду не отримувало. Позивачем не надавались будь-які докази наявності у нього професійних захворювань. За роботу в шкідливих та небезпечних умовах праці позивач користувався додатковою оплачуваною відпусткою, оплатою праці у підвищеному розмірі та іншими пільгами та компенсаціями, що надаються в порядку, визначеному законодавством. Згідно з п.3.8 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ПАТ «Запоріжсталь» товариство не несе відповідальність за стійке погіршення стану здоров`я працівників, що спричинило втрату працездатності, у тому числі часткову, у результаті роботи понад встановлений період у шкідливих та особливо шкідливих умовах праці, на посаді і професіях, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1, №2. Належні докази про наявність у позивача професійного захворювання під час виконання ним трудових обов`язків на ПАТ «Запоріжсталь» відсутні. Зазначає, що хронічне професійне захворювання у ОСОБА_1 , про яке зазначено у Акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) форми П-4 від 24.11.2022, виникло також внаслідок тривалого стажу роботи в умовах шкідливих виробничих факторів підприємства ПрАТ «Дніпроспецсталь». Вважає, що стан здоров`я позивача обумовлений всією його трудовою діяльністю, а не лише роботою на ПАТ «Запоріжсталь», а також його власними діями/бездіяльністю. Позивачем не доведена неправомірність поведінки ПАТ «Запоріжсталь», внаслідок якої могла бути спричинена моральна шкода. Протиправних дій у відношенні позивача, які би знаходились у причинному зв`язку з профзахворюванням, відповідач не вчиняв. Розмір моральної шкоди, заявлений позивачем, є таким, що розрахований без урахування вимог розумності та справедливості та без законного обґрунтування підстав. У разі задоволення позовних вимог та перевищення розміру моральної шкоди чотирикратному розміру мінімальної заробітної плати, моральну шкоду слід стягнути із зазначенням про утримання податків та обов`язкових платежів.

16.04.2024 до суду від представника ПрАТ «Дніпроспецсталь» Білик О.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначила, що діюче законодавство допускає роботу важких та шкідливих умовах, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, саме за роботу у важких та шкідливих умовах праці. У відповідності до ст.29 КЗпП України позивач був повідомлений підприємством про умови праці, про наявність важких та шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства та позивач погодився працювати у вказаних умовах, про що свідчить його підпис на записці про прийом та переводи. Позивач пройшов попередній медичний огляд і за станом здоров`я був придатний працювати у важких та шкідливих умовах праці, проходив періодичні медичні огляди, за результатами яких був придатний працювати у важких та шкідливих умовах праці і ця робота не була йому протипоказана за станом здоров`я. При цьому за виконані роботи у вищезазначених умовах позивач отримав додаткові пільги та компенсації, а саме: призначення пенсії на пільгових умовах, доплата за шкідливість. Стан здоров`я ОСОБА_1 на момент звільнення з підприємства 15.04.2003 був задовільний, оскільки 18.04.2003 він був прийнятий до ПАТ «Запоріжсталь» на роботу з особливо шкідливими та особливо тяжкими умовами праці. Професійне захворювання у позивача встановлено 24.11.2022, тобто через 19 років після звільнення з ПрАТ «Дніпроспецсталь». Отже, позивач після звільнення з підприємства, самостійно продовжив виконувати роботу у важких та шкідливих умовах праці тривалий час, тим самим з власної ініціативи допускав погіршення свого здоров`я. Вказані обставини свідчать про відсутність вини підприємства у заподіянні позивачу моральної шкоди. Також зазначено, що факт заподіяння моральних страждань не підтверджений достовірними доказами, розмір моральної шкоди, що визначений позивачем, є необґрунтованим та значно завищеним, не відповідає засадам виваженості, розумності і справедливості, а також характеру і тривалості фізичних та моральних страждань позивача. Крім цього, зазначено, що наразі підприємство має нестабільний фінансовий та економічний стан, в умовах наявного в Україні воєнного стану та не забезпечення у повному обсязі замовленнями на виробництво, наявністю зобов`язань зі сплати податків, заробітної плати працівникам, обслуговування кредитів підприємство погоджується виплатити позивачу у якості відшкодування моральної шкоди внаслідок встановленого професійного захворювання суму у розмірі 15 000,00 грн.

18.04.2024 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив представника ПрАТ «Дніпроспецсталь», в якій вважає заперечення представника безпідставними, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «Дніпроспецсталь» Білик О.В. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково та надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» Ніколенко М.М. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 25.04.1996 по 15.04.2003 працював на посаді слюсаря-ремонтника на постійному ремонті металургійного устаткування безпосередньо у металургійних цехах 4-6 розрядів у цеху з ремонту металургійного устаткування ПрАТ «Дніпроспецсталь»; з 18.04.2003 по 24.01.2024 - на ПАТ «Запоріжсталь»: з 18.04.2003 по 31.03.2013 слюсарем-ремонтником 5 розряду у цеху ремонту металургійного устаткування №4, з 01.04.2013 по 31.03.2017 оператором з обслуговування пилогазоуловлюючих установок 4 розряду у агломераційному цеху, з 01.04.2017 по 24.01.2024 - бункерувальником 3 розряду у агломераційний цеху. Звільнився 24.01.2024 за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, ст.38 КЗпП України (арк.10-14).

Відповідно до Інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання (отруєння), затвердженої першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 11.10.2022, ОСОБА_1 має загальний стаж роботи 31 рік 10 місяців 25 днів, у т.ч. працював у шкідливих умовах: слюсарем-ремонтником цеха з ремонту металургійного устаткування ПАТ «Дніпроспецсталь» 6 р.11 міс, а саме з 25.04.1996 по 15.04.2003; слюсарем-ремонтником з ремонту металургійного устаткування №4 ПАТ «Запоріжсталь» 9 р.11 міс, а саме з 18.04.2003 по 31.03.2013; оператором з обслуговування пилогазовловлюючих установок агломераційного цеху ПАТ «Запоріжсталь» 4р.1 міс., а саме з 01.04.2013 по 31.03.2017; бункерувальником агломераційного цеху ПАТ «Запоріжсталь» 5р. 6міс, а саме з 01.04.2017 по час складання висновку (з 04.03.2022 на підставі контракту добровольця перебуває та виконує у робочий час державні та громадські обов`язки у складі Добровольчого формування Запорізької територіальної громади №1). Робота на посадах слюсаря-ремонтника на постійному ремонті металургійного устаткування безпосередньо в металургійних цехах ПрАТ «Дніпроспецсталь» та слюсаря-ремонтника ЦРМУ-4, оператора з обслуговування пилогазовловлюючих установок, бункерувальника ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» пов`язана з шкідливим факторами. Умови праці, згідно з ГКП №4137-86 та №248, відносяться до 3ст ІІІ класу (3.3), особливо шкідливі та особливо тяжкі (арк.16-24).

Згідно з медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», який видано на підставі протоколу засідання лікарсько-експертної комісії від 03.11.2022 за №1613, ОСОБА_1 було встановлено професійне захворювання за діагнозами: 1.Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пилотоксичний бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. ЛН-другого ступеня. 2. Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7 з вираженими статико-динамічними порушеннями хребта, м?язовотонічним та стійким больовим синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднані з періартрозом ліктьових та колінних суглобів ( ПФ першого-другого ступеня). 3.Хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість третього ступеня (з помірним зниженням слуху) - за класифікацією ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Діагноз професійних захворювань встановлено на підставі, зокрема, стажу роботи в шкідливих умовах (інформаційної довідки про умови праці) 26 років 06 міс.; даних інформаційної довідки про умови праці за №ПДС/2/3656-22 від 17.10.2022, виданої Держпраці Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області, де вказано, що ОСОБА_1 працював у шкідливих умовах: слюсарем-ремонтником цеха з ремонту металургійного устаткування ПАТ «Дніпроспецсталь» 6 р. 11 міс, а саме з 25.04.1996 по 15.04.2003; слюсарем-ремонтником з ремонту металургійного устаткування №4 ПАТ «Запоріжсталь» 9 р. 11 міс, а саме з 18.04.2003 по 31.03.2013; оператором з обслуговування пилогазовловлюючих установок агломераційного цеху ПАТ «Запоріжсталь» 4р.1 міс., а саме з 01.04.2013 по 31.03.2017; бункерувальником агломераційного цеху ПАТ «Запоріжсталь» 5 р. 6 міс, а саме з 01.04.2017 по час складання висновку (з 04.03.2022 на підставі контракту добровольця перебуває та виконує у робочий час державні та громадські обов`язки у складі Добровольчого формування Запорізької територіальної громади №1) (арк. 25-26).

Згідно з медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», який видано на підставі протоколу засідання лікарсько-експертної комісії від 23.01.2024 за №107, ОСОБА_1 було підтверджено раніше встановлений діагноз хронічного професійного захворювання. Діагноз: 1. Хронічне обструктивне захворювання легень третьої стадії (пилотоксичний бронхіт третьої стадії, емфізема регень третьої стадії), група Е. ЛН-третього ступеня. Хронічне легеневе серце. НК першої стадії. 2. Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7 з вираженими статико-динамічними порушеннями хребта, м?язово-тонічним та стійким больовим синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня) та колінних суглобів (ПФ другого-третього ступеня). 3. Хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна приглухуватість справа третього ступеня (з помірним зниженням слуху), зліва четвертого ступеня (з вираженим зниженням слуху) - за класифікацією ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (арк.27-28).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24.11.2022, професійне захворювання у ОСОБА_1 виникло внаслідок тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПрАТ «Дніпроспецсталь» (06 років 11 місяців) та ПАТ «Запоріжсталь» (18 років 10 місяців) (п.17), причина виникнення хронічного професійного захворювання - наявність на робочому місці слюсаря-ремонтника на постійному ремонті металургійного устаткування безпосередньо у металургійних цехах ПрАТ «Дніпроспецсталь» ОСОБА_1 шкідливих виробничих факторів: кремнію діоксиду кристалічного при вмісті у пилу від 10 до 70% - 2,4 мг/м3 при ГДК - 2,0 мг/м3; - кремнію діоксиду у зварювальному аерозолі - 3,6мг/м3 при ГДК- 1,0 мг/м3; - ангідриду хромового - 0,01-0,021 мг/м3 при ГДК - 0,01 мг/м3; - озону - 0,18 мг/м3 при ГДК - 0,1 мг/м3; - статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, за участю м`язів тулубу та ніг - 430056 кг х с при нормі 61001-130000 кг х с; - статичного навантаження при утриманні вантажу однією рукою 89880 кг х с при нормі 18001-43001 кг х с; - знаходження у вимушеній робочій позі 40,6% тривалості зміни; - знаходження у нахиленому положенні більш 30? - 37,5-51% тривалості зміни при нормі до 50% тривалості зміни; - шуму 81-82 дБА при ГДР 80 ДБА; а також наявність на робочих місцях ОСОБА_1 (цех ремонту металургійного устаткування №4 слюсар-ремонтник, агломераційний цех оператор з обслуговування пилогазоуловлюючих установок, агломераційний цех бункерувальник) шкідливих виробничих факторів на ПАТ «Запоріжсталь»: - кремнію діоксиду у зварювальному аерозолі - 0,707-0,908 мг/м3 при ГДК - 1,0 мг/м3; - вапняку - 92,1-234,9 мг/м3 при ГДК - 6,0 мг/м3; - озону - 0,068-0,085 мг/м3 при ГДК - 0,1 мг/м3: - заліза оксиду 7,5-14,03 мг/м3 при ГДК - 6,0 мг/м3; - кількості нахилів тулубу 103-135 разів за зміну при нормі до 100 разів; - шуму 80,7-91,7 дБА при ГДР 80 ДБА (п.18) (арк.29-35).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №155864 від 19.12.2022, позивачу ОСОБА_1 первинно встановлена третя група інвалідності за професійним захворюванням до 01.01.2025, протипоказана важка фізична праця, стато-динамічні навантаження, рекомендовано «Д» нагляд у профпатолога, пульмонолога, сімейного лікаря, невролога, стаціонарне лікування (арк.36).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №097463 від 19.12.2022, ступень втрати професійної працездатності позивача ОСОБА_1 складає 60 % (арк.37).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №461264 від 04.03.2024, позивачу ОСОБА_1 повторно встановлена друга група інвалідності за професійним захворюванням безстроково, протипоказана важка фізична праця, стато-динамічні навантаження, рекомендовано «Д» нагляд у профпатолога, невролога, пульмонолога, лор та сімейного лікаря (арк.38).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №125431 від 04.03.2024, ступень втрати професійної працездатності позивача ОСОБА_1 складає 70 % (арк.39).

Крім того встановлено, що ОСОБА_1 під час роботи на підприємствах відповідачів проходив періодичні медогляди за результатами яких визнавався придатним для роботи за професією.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 періодично проходив лікування з 03.09.2008 як амбулаторно, так і стаціонарно, у тому числі після встановлення третьої групи інвалідності за професійним захворюванням (арк.40-51).

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.43 Конституції України, ст.2 КЗпП України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно зі ст.153 КЗпП України, ст.13 Закону України «Про охорону праці» на всіх підприємствах, установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавцем трудового договору про дистанційну роботу. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Частинами 1 та 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно з ч.1 ст.173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч.8 ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004р. № 1-рп/2004моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

З`ясувавши усі обставини справи, оцінивши надані сторонами докази з точки зору їх належності та допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач ОСОБА_1 в період тривалого виконання роботи слюсаря-ремонтника, оператора з обслуговування пилогазоуловлюючих установок, бункерувальника на підприємствах відповідачів, через перевищення впливу шкідливих виробничих факторів, отримав ряд професійних захворювань, в результаті чого йому 19.12.2022 встановлена 3 група інвалідності з втратою професійної працездатності 60%, а 04.03.2024 друга група інвалідності з втратою професійної працездатності 70%.

Також суд вважає встановленим та доведеним спричинення позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я під час виконання трудових обов`язків, відповідальність за що покладається на відповідачів ПрАТ «Дніпроспецсталь» та ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь».

Представниками відповідачів факт встановлення професійних захворювань позивачу ОСОБА_1 внаслідок тривалої роботи в шкідливих умовах праці на їх підприємствах фактично не спростовано. Медичні висновки щодо встановлення професійних захворювань та Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання підприємствами не оскаржувався.

Твердження представників відповідачів про те, що позивач був обізнаний із шкідливими умовами праці, погодися на них добровільно, а також те, що під час роботи на стан здоров`я не скаржився, за результатами періодичних медичних оглядів визнавався придатним для роботи за професією, і фактично приховав погіршення стану свого здоров`я, чим сприяв настанню більш тяжких наслідків, суд відхиляє через те, що добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та його обов`язок дбати про своє здоров`я жодним чином не знімає з відповідачів обов`язку виконати вимоги ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» щодо забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці та не звільняє від відповідальності за їх невиконання.

При цьому, суд враховує, що причиною професійного захворювання позивача є не сама по собі робота в шкідливих умовах, а робота в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого процесу.

Доводи представників відповідачів про здійснення підприємствами компенсаційних заходів у вигляді безоплатного лікувально-профілактичного харчування, забезпечення спеціальним одягом, взуттям та іншими засобами індивідуального захисту, не спростовують факту впливу негативних факторів на позивача. Також такі заходи не впливають на право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої у випадку ушкодження здоров`я під час виконання трудових обов`язків.

Визначення позивача придатним для роботи за професією за результатами періодичних медичних оглядів жодним чином не виключає наявність у нього хронічних професійних захворювань і відповідно відповідальність підприємства за шкоду, спричинену ушкодженням здоров`я.

Як встановлено судом та відображено у медичному висновку ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 03.11.2022, під час роботи на підприємствах відповідачів позивач періодично проходив амбулаторне та стаціонарне лікування з приводу виявлених у нього хронічних захворювань. Те, що ці захворювання є професійними, було встановлено саме висновком спеціалізованого медичного закладу. Особою з інвалідністю третьої групи із встановленням 60% втрати працездатності позивач визнаний 19.12.2022. Саме з цього моменту у нього виникло право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Більш того, в подальшому, медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 23.01.2024 позивачу було підтверджено раніше встановлений діагноз хронічного професійного захворювання та 04.03.2024 позивача визнано особою з інвалідністю другої групи із встановленням 70% втрати працездатності.

При цьому, враховуючи висновки Конституційного Суду України, викладені в п.4.1 рішення від 27.01.2004р., справа №1-рп/2004, суд вважає, що вже сам по собі факт ушкодження здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків і встановлення втрати працездатності, незалежно від його ступеня, свідчить про заподіяння позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди.

Крім того, обставини справи свідчать про те, що позивач має ряд хронічних захворювань, у зв`язку з чим відчуває фізичний біль, потребує постійного медикаментозного та іншого лікування, перебуває під спостереженням лікарів, лікарями йому рекомендовано проходити стаціонарне лікування, він не може виконувати тяжкий фізичний труд. Вказане однозначно викликає у позивача відповідні фізичні та душевні страждання і вимагає від нього докладання додаткових зусиль для організації свого життя.

Доводи представників відповідачів про недоведеність факту моральної шкоди не заслуговують на увагу, оскільки сам факт втрати працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст. 3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Доводи представника відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» про відсутність доказів спричинення позивачу моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки вони об`єктивно спростовуються встановленими вище обставинами.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд відповідно до ст.23 ЦК України, враховує характер порушення прав позивача, ушкодження здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, глибину фізичних і моральних страждань позивача, погіршення його здібностей або позбавлення можливості їх реалізації, зокрема, бере до уваги характер отриманих ним захворювань, внаслідок яких він, будучи до цього працездатним чоловіком у віці 49 років визнаний особою з інвалідністю 3 групи з втратою 60% професійної працездатності, а в подальшому у віці 50 років особою з інвалідністю 2 групи з втратою 70% професійної працездатності, йому протипоказана праця в тяжких фізичних умовах та стато-дінамічні навантаження, тобто він втратив можливість працювати за обраною професією та мати за цією професією джерело доходу, щоб належним чином утримувати себе та свою родину, вимушений проходити стаціонарне лікування в лікарняних установах, перебуває під спостереженням лікарів та потребує медикаментозного лікування, на що вимушений витрачати як фізичні, так і матеріальні ресурси.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та необхідність докладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Тому, виходячи з вищевказаних обставин, принципу розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду в загальному розмірі 70000,00 грн., розподіливши її пропорційно до його стажу роботи на вказаних підприємствах.

Так, загальний стаж роботи позивача ОСОБА_1 на обох підприємствах із шкідливими умовами праці становить 25 років 09 місяців (309 місяців), з них на ПрАТ «Дніпроспецсталь» - 06 роки 11 місяців (83 місяців) або 26,86%, на ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» 18 рік 10 місяців (226 місяці), що становить 73,14%.

Відповідно з ПрАТ «Дніпроспецсталь» на користь ОСОБА_1 слід стягнути моральну шкоду в сумі 18802,00 грн. (70000,00 грн. х 26,86%), з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» - 51198 грн. (70000,00 грн. х 73,14%).

Такий розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди суд вважає співмірним з моральними стражданнями, які заподіяні позивачу ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

При ухваленні рішення суд відхиляє доводи представників відповідачів про необхідність у випадку стягнення моральної шкоди, визначити її для стягнення з урахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Верховний Суд у постанові від 25.07.2018 у справі № 180/683/13-ц визнав незаконним оподаткування суми відшкодування моральної шкоди, стягнутої за рішенням суду, зазначивши, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, підлягають оподаткуванню, крім сум, які за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податків унаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю.

Суд також наголошує на тому, що після змін до пп. 164.2.14 ПКУ згідно Закону № 466-IX, які діють із 23.05.2020, до оподаткованого доходу включають дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовують на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Вказане свідчить на користь працівника, якому за рішенням суду відшкодовується майнова та немайнова шкода, спричинена його здоров`ю, з якої не відраховується податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. А тому доводи про необхідність стягнення на відшкодування моральної шкоди з урахуванням такого податку та збору порушує права працівника та суперечить зазначеним вище приписам Податкового кодексу, а також наведеній правовій позиції Верховного Суду.

Крім того, виходячи з того, що позивач звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову, позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в загальній сумі 1 059,80 грн. ((70000,00 грн. х 100% : 80000,00 грн.) х (1211,20 грн. :100%)) та пропорційно задоволеним до них вимогам, зокрема, з відповідача ПАТ «ЗМЗ «Запоріжсталь» судовий збір в сумі 775,14 грн (1059,80 грн. х 73,14%), з ПрАТ «Дніпроспецсталь» - 284,66 грн. (1059,80 грн. х 26,86%).

Керуючись ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.81) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) одноразову грошову суму у розмірі 18802 (вісімнадцять тисяч вісімсот дві) гривні 00 копійок, як відшкодування завданої моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (код , місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.72) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) одноразову грошову суму у розмірі 51198 (п`ятдесят одну тисячу сто дев`яносто вісім) гривень 00 копійок, як відшкодування завданої моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.81) в дохід держави судовий збір в розмірі 284 (двісті вісімдесят чотири) гривні 66 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (код , місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.72) в дохід держави судовий збір в розмірі 775 (сімсот сімдесят п`ять) гривень 14 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 травня 2024 року.

Суддя М.В.Сидорова