ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/2892/21

провадження № 22-ц/4809/507/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Голованя А.М.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Романюк Ольга Валентинівна;

відповідач - ОСОБА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Новікова Наталія Миколаївна.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда 19 грудня 2023 року, у складі головуючого судді Іванової Н.Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Новікова Наталія Миколаївна про визнання договору дарування житлового будинку недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Новікова Наталія Миколаївна про визнання договору дарування недійсним.

В обґрунтування поданого позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15 грудня 2020 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Новіковою Н.М. по реєстру № 1561 був посвідчений договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.2 договору дарування ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 житловий будинок під літерами А, а, а1, загальною площею 61,7 кв.м., в тому числі житловою площею 39,9 кв.м. та наступні господарські будівлі і споруди: сарай літ. «Б», літню кухню літ. «В», погріб літ. «Г», убиральня літ. «Д», вимощення І-ІІ, огорожа N-N3.

Вказаний житловий будинок та господарські споруди зазначені в технічному паспорті на будинок виготовленому ОКП «Кіровоградське ООБТІ» 21 грудня 1987 року.

Відповідно до п. 1.3 договору дарування 3/4 частки житлового будинку належали матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 16 серпня 1979 року Третьою державною нотаріальною конторою по реєстру № 2-1746, після смерті чоловіка (батька позивача), а 1/4 частка житлового будинку належали на підставі договору дарування посвідченого 23 січня 1988 року Третьою державною нотаріальною конторою по реєстру № 1-291, по якому позивач подарував матері належну в порядку спадкування після смерті батька, частину будинку.

Після смерті батька, мати з 1977 року не проживала в належному їй будинку в зв`язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_4 і проживала разом із ним за адресою АДРЕСА_2 по 2018 рік.

Позивач постійно проживав в спірному будинку зі своєю сім`єю.

Так як мати передала вказаний будинок йому, то він за свої кошти та кошти сім`ї самочинно здійснив перебудову, перепланування та повне переобладнання будинку та перебудову споруд на прибудинковій території.

Вважав, що не існує вказаних в п. 1.2 договору дарування і господарсько-побутових будівель, споруд, а саме: літньої кухні літ. «В», погреба літ. «Г», убиральні літ. «Д», сараю літ. «Б», які він зніс і самочинно побудував нові взамін старих. Також зробив нові ворота, в`їзд в гараж, огорожу та забетонував двір.

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу виданого 01 лютого 2021 року житловий будинок АДРЕСА_1 складається з - будинку літ. «А А1» загальною площею 81,9 кв.м., в тому числі житловою площею 39,9 кв.м., допоміжної 42 кв.м. з незавершеним будівництвом.

Таким чином, не існує в наявності того житлового будинку та тих господарсько-побутових споруд, що відповідно до п. 1.2 договору є предметом договору дарування.

Не відповідає дійсності і п. 1.9 договору дарування, в якому сторони стверджують, що самочинно здійснені прибудови, перепланування, переобладнання в житловому будинку відсутні.

Відповідно до п. 1.10 договору дарування дар сторони оцінили в 50 000 грн, що не відповідає дійсності.

Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна від 05 квітня 2021 року вартість об`єкту оцінки по АДРЕСА_1 становить - 461 360 грн.

Вважає, що ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 неіснуючий житловий будинок з неіснуючими господарськими-побутовими будівлями з суттєвими самочинними прибудовами, переплануванням, переобладнанням, то зміст вказаного правочину суперечить вимогам закону.

Просив:

визнати недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений 15 грудня 2020 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Новіковою Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 1561;

скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 від 05 грудня 2020 року.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда 19 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вказує, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого та безпідставного висновку про те, що не вбачається підстав визнання недійсності даного договору дарування житлового будинку, так як не надав доказів наявності самочинного будівництва на час укладення спірного договору дарування.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги надані позивачем докази наявності самочинного будівництва, а саме технічний паспорт на будинок виготовлений ОКП «Кіровоградським ООБТІ» 21.12.1987, технічний паспорт на будинок садибного типу виготовлений 01.02.2021 та звіт про незалежну оцінку майна.

Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що не існує в наявності того житлового будинку та тих господарських побутових споруд, що відповідно до п.2 договору є предметом договору дарування, а тому договір не визначеної речі не має юридичного значення.

Представник відповідача ,адвокат Коротич В.А, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Зазначає, що перебудови у житловому будинку є самочинним будівництвом ,а тому позивач не набуває права власності на такі будівлі, а також самочинне будівництво на є предметом договору дарування.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши наявні докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 грудня 2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дарувальник) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (обдаровувана) уклали договір дарування. Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Новіковою Н.М., зареєстровано в реєстрі за №1561.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору дарувальник, розуміючи правову природу договору дарування, безоплатно передала у власність належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а обдаровувана прийняла його у дар (реальний договір дарування).

Звернувшись із даним позовом до суду позивач просив визнати договір дарування житлового будинку недійсним.

Колегія суддів вважає, що позивачем не надано жодного правового обґрунтування чи підстав передбачених ЦК України для визнання зазначеної угоди недійсною.

За життя власниці будинку ОСОБА_3 позивач не укладав з нею будь яких угод, щодо створення спільної сумісної чи часткової власності внаслідок переобладнання будинку.

Таким чином, наявність договору дарування не впливає на статус позивача і обсяг його прав та обов`язків стосовно спірного будинку, а психоемоційний стан дарувальника у момент вчинення правочину сумніву не піддається.

Тому, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, якого доводи апеляційної скарги не спростовують.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда 19 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Л.Дуковський

Судді: А.М.Головань

Л.М. Дьомич