Єдиний унікальний номер справи 235/3415/23
Номер провадження 2/235/305/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді: Кузнєцової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Нагорної К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимогу - визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом після смерті, батька ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,3 кв.м., у тому числі житловою площею 34,2 кв.м. та допоміжною площею 32,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: а-І прибудова, а2-1 тамбур, Б- І сарай, .В-1 літня кухня, Д-1 сарай, Г-1 вбиральня, пг-1 погріб, а1- 1 ґанок, №1 огорожа, №2 ворота, №3 огорожа, №4 вигрібна яма, 1 вимощення.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_2 , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишній № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ), загальною площею 66,3 кв.м, у тому числі житловою площею 34,2 кв.м. та допоміжною площею 32,1 кв.м., з господарськими спорудами до нього. Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги, у встановлений строк, відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України подала заяву до державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Донецької області про прийняття спадщини за законом після смерті батька. 10.06.2023 року позивачем було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме державний нотаріус Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ), у зв`язку з тим, що позивачем не надано ніякого документа, який би міг підтвердити право власності на житловий будинок. Згідно рішення виконкому Красноармійської міської ради депутатів Донецької області від 28.12.1966 протокол № 24 батькові позивача - ОСОБА_2 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_3 (в даний час НОМЕР_1) зі зносом старого будинку, який належав його дружині ОСОБА_3 та її брату ОСОБА_4 . Після будівництва нового житлового будинку та зносу старого будинку право власності оформили на ОСОБА_2 . Правові документи на старий будинок оформлені на громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3 погасити. 15.02.1967 року батьком позивача було отримано дозвіл № НОМЕР_3 на виробництво робіт виданого відділом комунального господарства виконкому Красноармійської міської ради депутатів. Відповідного до дозволу батькові позивача - ОСОБА_2 було дозволено будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 (в даний час НОМЕР_1) на підставі рішення № 24 від 28.12 1966 року.

Після отримання дозвільних документів на будівництво житлового будинку зі зносом старого за адресою: АДРЕСА_2 ) батько позивача в 1967 році побудував житловий будинок, зазначений в технічному паспорті літ. А-І загальною площею 66,3 кв., у тому числі житловою площею 34,2 кв.м., та допоміжною площею 32,1 кв.м., тамбур зазначений в технічному паспорті літ. а2-1 площею 2,70 кв.м., сарай позначений в технічному паспорті літ. Б-1 площею 12,90 кв.м., сарай позначений в технічному паспорті літ. Д-1 площею 15,80 кв.м., літня кухня позначена в технічному паспорті літ. В-1 площею 10,50 кв.м., вбиральня позначена в технічному паспорті літ. Г-1. Згідно відповіді начальника КП «БТІ» м. Покровськ від 05.05.2022 року будинок АДРЕСА_1 (колишній НОМЕР_7, АДРЕСА_3 , на 01.01.2013 рік належав ОСОБА_5 на підставі договору щодо відновлення прав забудовника від 08.03.1939 року, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської нотаріальної контори 27.03.1939 року реєстровий № 932. В КП «БТІ» зареєстровано 24.03.1950 року в кн. 8 за реєстровим № 2905. Відомостей про загальну та житлову площу будинку АДРЕСА_1 , наявність самовільного будівництва, переобладнання чи перепланування за вказаною адресою станом на 02.05.2023 року в КП «БТІ» відсутні. Після смерті ОСОБА_5 , його діти ОСОБА_4 , ОСОБА_3 отримали спадщину в рівних долях, у вигляді житлового будинку, що, розташований за адресою: АДРЕСА_4 ) що, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 25.03.1965 року, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори.

Згідно рішення виконкому Красноармійської міської ради депутатів Донецької області від 28.12.1966 року житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 (в даний час НОМЕР_1) підлягає зносу а правові документи на будинок, який належить в рівних долях ОСОБА_4 та ОСОБА_3 погашенню. Тобто житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ), був побудований батьком позивача на підставі дозвільних документів і батько позивача на час смерті був єдиним власником зазначеного житлового будинку. У зв`язку з зазначеним позивач звернулась до суду, для захисту своїх прав.

Ухвалою суду від 14.12.2023 року порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення суду. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 , в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов.

Відповідачами Покровською міською радою Донецької області та Покровською міською військовою адміністрацією Покровського району Донецької області не подано відзив на позовну заяву в порядку ст. 191 ЦПК України. В порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду у відсутність представника міської ради та винести рішення на розсуд суду.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Красноармійськ Донецької області, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 (а.с. 4-6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5 , ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 7).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 28.07.1978 року, позивач ОСОБА_7 28.07.1978 року уклала шлюб з ОСОБА_8 . Після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_9 (а.с. 8).

ОСОБА_2 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до копії свідоцтва про смерть від 27.04.2009 року (а.с. 9).

ОСОБА_3 (мати позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до копії свідоцтва про смерть від 14.10.2005 року (а.с. 10).

Згідно рішення виконкому Красноармійської міської ради депутатів Донецької області від 28.12.1966 протокол № 24 батькові позивача - ОСОБА_2 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_3 (в даний час НОМЕР_1) зі зносом старого будинку, який належав його дружині ОСОБА_3 та її брату ОСОБА_4 . Після будівництва нового житлового будинку та зносу старого будинку право власності оформили на ОСОБА_2 . Правові документи на старий будинок оформлені на громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3 погасити (а.с. 11).

15.02.1967 року ОСОБА_2 (батьком позивача) отримано дозвіл № НОМЕР_3 на виробництво робіт виданого відділом комунального господарства виконкому Красноармійської міської ради депутатів. Відповідного до дозволу батькові позивача - ОСОБА_2 було дозволено будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 (в даний час НОМЕР_1) на підставі рішення № 24 від 28.12 1966 року (а.с. 12).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину від 25.03.1965 року, виданого нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори, єдиними спадкоємцями після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 є його діти ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в рівних долях, у вигляді житлового будинку, що, розташований за адресою: АДРЕСА_4 ) що, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 25.03.1965 року, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори (а.с.13).

Згідно листа начальника КП «БТІ» м. Покровськ від 05.05.2022 року будинок АДРЕСА_1 (колишній НОМЕР_7, АДРЕСА_3 , на 01.01.2013 рік належав ОСОБА_5 на підставі договору щодо відновлення прав забудовника від 08.03.1939 року, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської нотаріальної контори 27.03.1939 року реєстровий № 932. В КП «БТІ» зареєстровано 24.03.1950 року в кн. 8 за реєстровим № 2905. Відомостей про загальну та житлову площу будинку АДРЕСА_1 , наявність самовільного будівництва, переобладнання чи перепланування за вказаною адресою станом на 02.05.2023 року в КП «БТІ» відсутні. Станом на 24.02.1975 року загальна площа 63,6 кв.м., житлова площа 44,5 кв.м. будинку АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 15.06.2023 року, на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,3 кв.м., у тому числі житловою площею 34,2 кв.м. та допоміжною площею 32,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: а-І прибудова, а2-1 тамбур, Б- І сарай, .В-1 літня кухня, Д-1 сарай, Г-1 вбиральня, пг-1 погріб, а1- 1 ґанок, №1 огорожа, №2 ворота, №3 огорожа, №4 вигрібна яма, І вимощення (а.с. 15-17).

Згідно до копії Звіту про оцінку майна від 29.06.2023 року, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 , на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість об`єкту складає: 110585,09 гривень (а.с. 19).

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 10.06.2023 року, державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 (а.с. 18).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_2 не скористався, наданим статтею 1234 ЦК України, правом на залишення заповіту.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини.

Відповідно до листа державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (наданих на запит суду) - на майно після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрита спадкова справа № 488/09 від 07.10.2009 року. З заявою про прийняття спадщини за законом звернулась дочка померлого - ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалось. Заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався (а.с. 27-29).

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 входить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,3 кв.м., у тому числі житловою площею 34,2 кв.м. та допоміжною площею 32,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: а-І прибудова, а2-1 тамбур, Б- І сарай, .В-1 літня кухня, Д-1 сарай, Г-1 вбиральня, пг-1 погріб, а1- 1 ґанок, №1 огорожа, №2 ворота, №3 огорожа, №4 вигрібна яма, 1 вимощення.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації

об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію

речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була відповідно проведена до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України. від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте витиснення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Постановою Верховного Суду від 15 жовтня, 2020 року по справі № 623/214/17 зазначено, що до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35/18/1).

Отже, аналізуючи зазначене, вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона

належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні вимог позивача.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування судових витрат не заявлено.

На підставі ст. ст. 16, 328, 379, 392, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,3 кв.м., у тому числі житловою площею 34,2 кв.м. та допоміжною площею 32,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: а-І прибудова, а2-1 тамбур, Б- І сарай, .В-1 літня кухня, Д-1 сарай, Г-1 вбиральня, пг-1 погріб, а1- 1 ґанок, № 1 огорожа, № 2 ворота, № 3 огорожа, № 4 вигрібна яма, 1 вимощення.

Рішення суду набирає законної сили, відповідно до ст. 273 ЦПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду - 09.05.2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Красноармійськ Донецької області, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- відповідач: Покровська міська рада Донецької області, , адреса місцезнаходження: Донецька область, м. Покровськ, пл. Незалежності, буд. 11;

- відповідач: Покровська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, , адреса місцезнаходження: Донецька область, м. Покровськ, пл. Незалежності, буд. 11.

Суддя А.С. Кузнєцова