Провадження № 2/686/4187/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О. В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Львівський окружний адміністративний суд про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна, представник Львівський окружний адміністративний суд про відшкодування моральної шкоди. Просить стягнути з держави Україна на його користь 000000 гривень 00 копійок моральної шкоди, завданої йому порушенням його конвекційного (конституційного) права на справедливий суд внаслідок зумисного, особливо зухвалого в поєднанні з винятковим цинізмом, невиконання Постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року в справі №2270/14181/11.

На обґрунтування свого позову він вказав, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року в справі №2270/14181/11 «Зобов`язати Хмельницький міський відділ УМВС України в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина Україна ОСОБА_1 , який йому видати на руки», залишається невиконаною та є триваючим в часі правопорушенням.

Невиконання рішення суду це бездіяльність, яка полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови. Якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Невиконанням постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року в справі №2270/14181/11 істотно та очевидно порушено право споконвічного українця ОСОБА_1 на справедливий суд.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Рішення суду, яке набрало законної сили, оскарженню не підлягає і повинно бути виконане безумовно. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке підлягає застосуванню згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України.

Подача позовної заяви до суду про стягнення шкоди, завданої внаслідок порушення конституційного права на справедливий суд, є здійснення його волевиявлення, оскільки він обрав на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права. У зв`язку з неможливістю обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали при рівняння до іншого майнового еквіваленту ним заявлена компенсація моральної шкоди за порушення його конвекційного (конституційного) права на справедливий суд.

Право на відшкодування шкоди і стягнення шкоди з правопорушника є абсолютним.

Заявлений розмір моральної шкоди сформований за його внутрішнім переконанням внаслідок порушення його права на справедливий суд, визначений у відповідності до принципу еквівалентності правопорушення виходячи з обставин конкретної справи, який неможливо арифметично розрахувати та буде достатнім покриттям його порушеного права на справедливий суд.

Також просить стягнути витрати, які будуть понесені на проїзд на здачу позову до суду у маршрутці №30 по дванадцять гривень =24 гривні; витрати часу-дві години вартістю сто мільйонів гривень кожна на написання тексту позовної заяви, одну годину часу на проїзд до суду, одну годину часу на проїзд з суду до дому, витрати паперу, електроенергії, картриджу до двадцяти гривень. Витрачено на правову допомогу в написанні даного позову 5000 гривень.

Позивач направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Направив відзив на позовну заяву, в якому вказав, що просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вважає порушене своє конституційне право, яке полягає у невиконанні постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.12.2011 року у справі №2270/14181/11, а саме тому, що Хмельницьким міським відділом УМВСУ в Хмельницькій області не вклеєна фотографію в паспорт громадянина України ОСОБА_1 та не видано такого йому на руки. Львівський окружний адміністративний суд суд , до компетенції якого Кодексом адміністративного судочинства України віднесено розглядати і вирішувати адміністративні справи. Отже, до повноважень відповідача не належить вклеювання в паспорт громадянина України фотографії. Також, в позовній заяві не наведено жодних доказів, щоб підтверджували порушення відповідачем конституційного права позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна, представник - Львівський окружний адміністративний суд про відшкодування моральної шкоди завданої невиконанням постанови суду від 12 грудня 2011 року у справі №2270/14181/11 посадовими і службовими особами відповідача в розмірі 000000,00 грн. .

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.11.2011 року у справі №2270/14181/11, яка залишена в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012 року, адміністративний позов було задоволено частково та зобов`язано Хмельницький відділ УМВС України в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина України ОСОБА_1 , який видати йому на руки та відмовлено в задоволенні позову в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 19 січня 2021 року, стягнено з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 10510 грн моральної шкоди, завданої бездіяльністю Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області.

Статтями 167, 170 ЦК України визначено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно ч.2 ст. 30 ЦПК України - позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 38 ЦПК України у вказаній редакції).

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.

Виконання рішень суду про відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, здійснюється відповідно до встановленого порядку. Зокрема, такі рішення виконуються органами Державної казначейської служби України у порядку черговості надходження виконавчих документів шляхом безспірного списання коштів державного бюджету у межах відповідних бюджетних призначень і наданих бюджетних асигнувань.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем. Якщо договором або законом не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах, то позови про таке відшкодування не підлягають задоволенню.

Отже ОСОБА_1 реалізував своє законне право на відшкодування моральної шкоди за невиконання судового рішення так як чинним законодавством не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди за затримку виконання рішення суду про стягнення з державного бюджету відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Враховуючи вищевикладене позов ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Львівський окружний адміністративний суд про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

За таких обставин вимоги ОСОБА_1 про стягнення судових витрат пов`язаних з розглядом справи задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.. ст.. 16, 23, 1167, 1174 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди ,ст.ст. 4, 12, 81, 258, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Львівський окружний адміністративний суд про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає в АДРЕСА_1

Відповідач: Держава Україна, представник Львівський окружний адміністративний суд, 79018, вул. Чоловського, 2 м. Львів, код ЄДРПОУ 35775334.

Повний текст рішення складено 23.09.2024 року.

Суддя: