Справа № 148/622/24
Провадження №2/148/343/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який подано в його інтересах та від його імені представником, адвокатом Кугутюком Олександром Васильовичем, до Тульчинської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

Адвокат Кугутюк О.В., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , в березні 2024 звернувся в суд з вказаним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_2 , і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме 39/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 закінчився 18.11.2022. З 24.02.2022 ОСОБА_1 в складі військової частини НОМЕР_1 виконував бойові та спеціальні завдання в заходах необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку із збройною агресією російської федерації.

В лютому 2024 року ОСОБА_1 прибув до м. Тульчина в короткочасну відпустку і в батьківському будинку знайшов заповіт, згідно якого батько заповів усе своє майно йому.

20.02.2024 звернувшись до Тульчинської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва, ОСОБА_1 отримав письмову відмову, мотивовану тим, що ним пропущено строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися із заявою до суду. На його думку, державний нотаріус не зміг виконати обов`язку щодо повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 з тих причин, що до 20.02.2024 дана інформація до Тульчинської державної нотаріальної контори не надходила. Також непереборною обставиною, незалежною від волі позивача, яка перешкодила вчасному зверненню позивача із заявою про прийняття спадщини є та обставина, що ОСОБА_1 проходить військову службу в ЗСУ та виконував завдання із захисту територіальної цілісності України. У зв`язку з чим просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , терміном три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Просять врахувати, що позивач виконуючи обов`язок по захисту України від агресора, беручи участь в бойових діях, не мав можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини.

Представник відповідача Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання з проханням розглядати справу у його відсутність за наявними в матеріалах справи документами, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та представлені докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально - західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 18.05.2022, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , актовий запис № 306 від 18.05.2022 (а.с. 9).

Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 20.03.2017 та зареєстрованого в реєстрі за № 36, ОСОБА_2 заповів усе своє майно сину ОСОБА_1 (а.с. 6).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 20.10.1978, вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

З копії довідки від 09.03.2024 №1610/7/90, виданої начальником штабу-першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що майор ОСОБА_1 в період часу з 24.02.2022 по 20.11.2023 виконував бойові та спеціальні завдання в складі військової частини НОМЕР_1 , в тому числі в межах Київської, Донецької та Харківської областей по заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації (а.с. 10).

З копії спадкової справи № 151/2024, відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 Тульчинською державною нотаріальною конторою, судом встановлено, що ОСОБА_1 20.02.2024 звернувся до Тульчинської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Також ним повідомлено, що крім нього інших спадкоємців у померлого ОСОБА_2 немає (а.с. 26, 27).

Згідно копії відповіді від 20.10.2023 № 770/01-16 Тульчинської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 повідомлено, що оформити спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає можливості у зв`язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини і запропоновано звернутися до суду з заявою про продовження строку для прийняття спадщини (а.с. 8).

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, про що наголошено у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування".

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 року, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Аналогічний правовий висновок висловлений також у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18.

З досліджених в судовому засіданні доказів суд доходить висновку, що позивач ОСОБА_1 не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь. Крім того, в період часу з 24.02.2022 по 20.11.2023 позивач виконував бойові та спеціальні завдання в складі військової частини НОМЕР_1 по заходах необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації.

Вказані обставини, на переконання суду, свідчить про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька, оскільки через них позивач не мав змоги вчасно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою та відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому, судом враховується свобода заповіту, а саме воля заповідача щодо розпорядження належним йому майном, та те, що в даному конкретному випадку інших спадкоємців, окрім позивача, не встанволено.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

При встановлених обставинах, враховуючи, що строк для прийняття спадщини пропущено позивачем з поважних причин, в інший спосіб позивач не може захистити своє право, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77, 81, 89, 95, 141, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1270, 1272 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13.05.2024.

Суддя Л.А. Штифурко