Справа № 182/1889/23
Провадження № 2/0182/108/2024
23.04.2024 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.
секретар Іванова Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа - Акціонерне товариство «А-банк», про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа - Акціонерне товариство «А-банк», про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.
Як вбачається з матеріалів, розгляд справи було призначено на 23 квітня 2024 року та сторони, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не прибули, від представника позивача надійшла заява, в якій просили суд розгляд справи проводити за їх відсутності та на задоволенні позову наполягали.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, конверт, який був направлений за адресою його місця реєстрації та проживання, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.85), будь-які заяви чи клопотання на адресу суду від нього не надходили.
Третя особа - Акціонерне товариство «А-банк», будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надав.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного.
Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Звертаючись до суду з позовом до відповідача про повернення безпідставно набутих коштів, позивач посилався на статтю 1212 ЦК України.
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.
Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
За змістом частини першої статті 1212 ЦК України, безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Отже, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.
Норми статті 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань.
Як вбачається з матеріалів справи, Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області на підставі ухвали суду від 21 грудня 2023 року з Акціонерного товариства «А-банк» були витребувані відомості про картковий рахунок № НОМЕР_2 станом 01 березня 2023 року, з зазначенням власника вищевказаного карткового рахунку (а.с.105-106). Згідно отриманої інформації, судом встановлено, що картковий рахунок № НОМЕР_2 , на який позивачем 01 березня 2023 року було здійснено переказ коштів, в дійсності, належить ОСОБА_3 (а.с.118-120).
Тобто, з урахуванням вищевикладених обставин встановлено, що між сторонами виник спір щодо коштів, які, на думку позивача та його представника, є такими, що відповідачем зберігаються безпідставно.
Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» судам роз`яснено, що суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Зокрема, у позивача суд повинен з`ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Крім того, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому, незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин, не є підставою для відмови у позові, як помилково вважали суди попередніх інстанцій у цій справі.
Велика Палата Верховного Суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.
Аналогічні висновки зроблені у Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19).
Таким чином, суд приходить до висновку, що під час розгляду даної справи було оцінено належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Тому, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, з урахуванням норм закону, які регулюють спірні відносини, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки між сторонами будь-які договірні зобов`язання відсутні, а ОСОБА_3 , скориставшись помилковим надходженням коштів на його рахунок та збагатившись за рахунок іншої особи, а, в даному випадку, за рахунок позивача по справі, набув майно та зберіг його у себе без достатньої правової підстави, і свій обов`язок по поверненню потерпілому належних йому коштів на вчинив, що свідчить про той факт, що між сторонами наявні відносини, визначенні ст.1212 ЦК України, та дає суду підстави вважати, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Також, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп., який сплачений позивачем при подачі позову до суду (а.с.4).
Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 128, 131, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 284, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Акціонерне товариство «А-банк», про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН - НОМЕР_5 ), безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 26 500 (двадцять шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН- НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН - НОМЕР_5 ), судовий збір у сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал