Номер провадження № 2/521/1525/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Громіка Д.Д.,

при секретарі Котигорох Н.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Одесі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Відповідно до положень ст.ст. 14, 33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду головуючим суддею по справі визначено Громіка Д.Д.

У своєму позові ОСОБА_1 посилається на те, що з 14.05.2016 року вона та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.02.2020 було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які на даний час проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, є працездатним, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, у зв`язку з чим він може сплачувати необхідний розмір аліментів, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме 05.10.2023 року і до досягнення дітьми повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 13.11.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, звернулась з клопотанням про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що сторони з 14.05.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.02.2020 було розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які на даний час проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні.

Батьком у свідоцтві про народження дітей записаний ОСОБА_2 .

Даний факт відповідачем спростований не був.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналогічне відображено в ч. 8 ст. 7 СК України, де вказано, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою ст. 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліменті в, а саме:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що відповідають інтересам дітей.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Судом також встановлено, що 05 жовтня 2023 року позивачка зверталась до Малиновського районного суду м. Одеси з заявою про видачу судового наказу, проте ухвалою від 26.10.2023 року по справі № 521/23072/23 їй було відмовлено у його видачі.

У зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів та просить суд, керуючись ч. 2 ст. 191 СК України, почати стягнення аліменти від дати звернення з заявою про видачу судового наказу, тобто з 05.10.2023 року.

Однак суд не погоджується з посиланнями позивача щодо визначення дати початку стягнення аліментів з дня звернення до суду із заявою про видачу судового наказу з огляду на таке.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років (ч. 2 т. 191 СК України).

Отже, ст. 191 СК України не пов`язує дату присудження аліментів з датою звернення до суду із заявою про видачу судового наказу у випадках відмови судом у видачі судового наказу.

Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.

На що неодноразово звертав увагу й Верховий Суд, зокрема в постановах від 19.12.2019р. у справі №635/6268/18; від 27.01.2020р. у справі №672/198/19; від 29.01.2020р. у справі №756/14483/18.

Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів з особистих мотивів.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

Надані позивачем в якості доказів ухилення відповідача від сплати аліментів, а саме, її звернення до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів, суд вважає неналежними, оскільки позивачу було відмовлено у видачі судового наказу через порушення п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, а саме заяву подано з порушенням правил підсудності, але ця відмова не пов`язана з винною поведінкою відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині не знайшли свого підтвердження, тому у їх задоволенні слід відмовити.

До суду з вказаним позовом ОСОБА_1 звернулася 10.11.2023 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції канцелярії суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини з дня подання позову до суду, тобто з 10 листопада 2023 року.

Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дітей, суд враховуючи потреби дітей у матеріальній допомозі батька, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності (ч.9 ст.7 СК України), вважає за необхідне визначити розмір аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2023 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 4 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 277 278, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 10.11.2023 року і до досягнення дітьми повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повний текст рішення суду складено 07 травня 2024 року.

Суддя: Д.Д. Громік