Справа № 194/1469/23
Номер провадження № 2/194/87/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.,

позивача Антанавічюте А.О.,

представника позивача Твардієвич Є.О. ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Тернівка Дніпропетровської області в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_4 , третяі особа: треті особи: Державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока Зінаїда Василівна, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , третя особа: Державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока З.В., про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позовну вимогу мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 27 вересня 2022 року вона, діючи від імені малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 05 вересня 2023 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки з наявних спадковій справі документів нотаріус не має можливості встановити коло спадкоємців та склад спадщини. Інший спадкоємець ОСОБА_4 не прийняв спадщину в розумінні ст. 1268 ЦК України, оскільки не звернувся належним чином до нотаріуса з заявою про прийняття падщини у сторк, визначений ст. 1270 ЦК України. Просить визнати за малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з наведених у позові підстав. Де знаходиться відповідач вона не знає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Представник позивача адвокат Твардієвич Є.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, з наведених в позові підстав. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином.

Третя особа Державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока З.В. в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому, суд дійшов висновку, що відповідачі повідомлені належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, проаналізувавши та оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане 10 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 22 вересня 2022 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки на нерухоме майно, виданої КП «Тернівське БТІ» від 20 червня 2023 року, ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22 грудня 2006 року є власником 1/1 частини квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, виданої 05 вересня 2023 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки з наявних спадковій справі документів нотаріус не має можливості встановити коло спадкоємців та склад спадщини. Заяву від ОСОБА_4 відправила ОСОБА_5 , справжність підпису заявника нотаріально не засвідчена. Заяву ОСОБА_2 , яка діє від імені малолітнього сина ОСОБА_3 , подала особисто до нотаріуса.

На виконання ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Надтокою З.В. надано суду копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 з якої вбачається, що разом з спадкодавцем на день його смерті за адресою: АДРЕСА_2 , був зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заяву про прийняття спадщини в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подано 27 вересня 2022 року ОСОБА_2 . Через засоби поштового зв`язку 22 березня 2023 року надійшла письмова заява від ОСОБА_4 про прийняття спадщини. Тернівською державною нотаріальною конторою на адресу ОСОБА_4 23 березня 2023 року та 08 червня 2023 року направлялися повідомлення про те, що перевірка спадкового реєстру є оплатною та запропоновано здійснити оплату за зазначеними реквізитами, надіслати заяву про прийняття спадщини, справжність підпису на якій засвідчити нотаріально або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Відомості про реагування ОСОБА_4 на лист державного нотаріуса відсутні. Свідоцтва про право на спадщину за законом не видавалися.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 05 квітня 2024 року, ОСОБА_5 є власником 1/1 частини квартири АДРЕСА_2 . На квартиру АДРЕСА_2 накладено заборону на підставі договору іпотеки від 22 грудня 2006 року.

У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Якщо спадкодавець мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається відповідно до Закону України "Про міжнародне приватне право".

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подала заяву про прийняття спадщини 27 вересня 2022 року особисто до нотаріуса, натомість заяву від ОСОБА_4 відправила ОСОБА_5 , справжність підпису заявника нотаріально не засвідчена, відомості про реагування ОСОБА_4 на лист державного нотаріуса в спадковій справі відсутні.

Судом також, неодноразово викликався у судові засідання ОСОБА_4 , однак жодного разу не з`явився, будь-яких заяв до суду не подавав.

Отже, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_5 , відповідно до ст. 1268 ЦК України, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню.

Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат суд приходить до наступного.

Позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу не надано жодного доказу, натомість в позовній заяві зазначила, що попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у суді першої інстанції, складає 10000,00 грн. за професійну правничу допомогу. Тому, в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу слід відмовити, як передчасно заявленої.

Відповідно до п. 7 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19, 76, 77, 81, 141, 247, 258, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_4 , третяі особа: треті особи: Державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока Зінаїда Василівна, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, - задовольнитии.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 13 травня 2024 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін