Справа № 2-2340/12
Провадження №6/369/275/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А. Я.,

при секретарі Ведмеденко Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача його правонаступником, заінтересовані особи: акціонерне товариство «Райффайзен Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Вишневий ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ), товариство з обмеженою відповідальністю «Кампіс Лігал», -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року до суду надійшла товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача його правонаступником, заінтересовані особи: акціонерне товариство «Райффайзен Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Вишневий ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ), товариство з обмеженою відповідальністю «Кампіс Лігал».

В обґрунтування заяви покликається на те, що на виконанні у Вишневому ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 38732363 з виконання виконавчого листа №2-2340/12, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк»заборгованості за кредитним договором №.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.11.2019 року було змінено сторону виконавчого провадження з АТ «Райффайзен Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Вказує, що 22.02.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал»та ТОВ «Кампіс Фінанс»було укладено Договір про відступлення права вимоги №22-02/23, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал»відступило на користь ТОВ «Кампіс Фінанс», а ТОВ «Кампіс Фінанс»набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №.

Окрім того, заявник зазначає, що 16.05.2023 року між ТОВ «Кампіс Фінанс»та ТОВ «Дебт Форс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №16-05/23, відповідно до якого ТОВ «Кампіс Фінанс»відступило на користь ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №, а тому просить суд замінити стягувача його правонаступником,в цивільній справі № 2-2340/12, а саме ТОВ «Вердикт Капітал»на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс».

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, а тому відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути питання про заміну стягувача його правонаступникомза відсутності вказаних осіб.

Згідно ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява про заміну стягувача його правонаступникомпідлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Вишневому ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 38732363 з виконання виконавчого листа №2-2340/12, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк»заборгованості за кредитним договором №.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.11.2019 року було змінено сторону виконавчого провадження з АТ «Райффайзен Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

22.02.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал»та ТОВ «Кампіс Фінанс»було укладено Договір про відступлення права вимоги №22-02/23, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал»відступило на користь ТОВ «Кампіс Фінанс», а ТОВ «Кампіс Фінанс»набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 30.10.2023 до Договору про відступлення прав вимоги від 22.02.2023, ТОВ «Кампіс Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 згідно договору №.

В подальшому, 16.05.2023 року між ТОВ «Кампіс Фінанс»та ТОВ «Дебт Форс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №16-05/23, відповідно до якого ТОВ «Кампіс Фінанс»відступило на користь ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 30.10.2023 року до Договору про відступлення прав вимоги від 16.05.2023, ТОВ "«Дебт Форс» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 згідно договору №.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні - ТОВ «Дебт Форс» стало новим кредитором у фінансових відносинах з боржником ОСОБА_1 за кредитним договором №.

Зі змісту заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що виконавче провадження №38732363 на даний час не завершено.

Відповідно до статті 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення «Конституційного Суду України від 25.04.2012 року №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі №5011-33/18786-2012, Постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №327/378/16-ц, Постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №2-н-148/09.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язані в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України від 20 листопада 2013 року, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від право попередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача його правонаступникомє законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 431, 442 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача його правонаступником, заінтересовані особи: акціонерне товариство «Райффайзен Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Вишневий ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ), товариство з обмеженою відповідальністю «Кампіс Лігал»- задовольнити.

Замінити стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» (юридична адреса: 04053, м.Київ, Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, ) на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс» (юридична адреса: 02121, м. Київ, Харківське шосе, будинок 201/203 літера 2 А, офіс 602, ) у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа №2-2340/12 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Андрій ВОЛЧКО