Справа № 452/2640/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" листопада 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
присяжних Корчевської О.Д., Квятковської Г.М.,
секретаря Кафтан О.Ю.,
із участю: представника заявника ОСОБА_1 ,
заінтересованої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за заявою військової частини НОМЕР_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , - про визнання особи безвісно відсутньою, -
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить визнати безвісно відсутнім ОСОБА_3 , котрий проходив військову службу у військовій частині з 25.02.2021р. по 25.05.2022р. В обґрунтування заяви зазначив, що військовою частиною проведено службове розслідування по факту неповернення із виконання бойового завдання військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 та за результатами такого визнано ОСОБА_3 безвісно відсутнім військовослужбовцем, на сьогодні останній не з`являвся, жодних відомостей про його місце перебування не надходило; з метою виконання військовою частиною своїх обов`язків щодо зниклого військовослужбовця просить визнати безвісно відсутнім ОСОБА_3 .
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав, просив таку задовольнити; заінтересована особа ОСОБА_2 пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , котрий по сьогодні є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 та зник безвісті у зоні бойових дій під час виконання бойового завдання, місце перебування його невідоме, проти задоволення зави не заперечувала.
Встановивши обставини справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та перевіривши їх доказами, суд уважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав:
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Судом установлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 4 вересня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області; від цього шлюбу в них дітей немає.
Із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №73 від 29.03.2022р. відомо, що капітана ОСОБА_3 вважати таким, що вибув у відрядження для участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стимулювання збройної агресії з 29.03.2022р.
Із письмових пояснень заступника командира ОСОБА_5 , начальника повітряно-вогневої і тактичної підтримки ОСОБА_6 , штурмана-льотчика ланки ОСОБА_7 відомо, що 05.04.2022р. вночі відбувся бойовий виліт двох вертольотів, на кожному знаходилися три члени екіпажу і, повертаючись назад один із бортів потрапив під ворожий обстріл, однак вцілів, другий борт рухався із запізненням та його трекер подавав сигнал з перебоями, в подальшому зв`язок з екіпажем був відсутній та зранку передали фото з БПЛА згорівшого вертольоту.
Згідно акту службового розслідування по факту неповернення із виконання бойового завдання військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 комісією вирішено командира вертолітної ланки вертолітної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_3 вважати безвісно відсутнім військовослужбовцем.
Згідно із статтею 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі не можливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
У постанові Верховного Суду від 7 травня 2018 року в справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.
Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою».
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 6 травня 2020 року в справі №760/3112/16-ц, від 29 серпня 2019 року в справі №225/2576/17, від 22 листопада 2018 року в справі №225/882/17, від 7 травня 2018 року в справі №225/1297/17.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на всій території нашої держави з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався.
Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» від 22.07.2018 року №2505-VIII (далі - Закон №2505-VIII) визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.
Згідно статей 3, 4 Закону №2505-VIII надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, була оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не було встановлено, проведення розшуку в розумінні цього Закону не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків.
Із наданих суду письмових доказів вбачається, що капітан вертолітної ланки вертолітної ескадрильї в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання, пов`язаних з відсіччю та стримуванням незаконної агресії рф у районі м. Маріуполь Донецької області зник безвісті.
Дані щодо його місця перебування дотепер (понад два з половиною роки) відсутні у заявника військової частини, а також в його дружини існує правова зацікавленість у вирішенні питання про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім.
Таким чином, ураховуючи відсутність відомостей про місце перебування ОСОБА_3 більше двох років, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника, заінтересованої особи та наявність підстав для визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, - а тому заяву слід задовольнити та вважати ОСОБА_3 безвісно відсутнім із дати « ІНФОРМАЦІЯ_1 », - часу закінчення службового розслідування військовою частиною, оскільки з іншого відомого часу бойового вильоту 05.04.22р. за увесь період ніяких інших даних суду не представлено.
Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місце перебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.
Згідно положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст. 10, 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 293, 305 - 309 ЦПК України, суд
Заяву військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; уродженця села Малий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, - безвісно відсутнім з 25 квітня 2022 року.
Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, може бути подано заяву до суду про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою у спосіб, передбачений ст. 309 ЦПК України.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 19 листопада 2024 року повного судового рішення.

Суддя

Присяжні _______________ _______________