Провадження № 2/357/415/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В.П.,

секретар судового засідання - Чайка О.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , третьої особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в місті Біла Церква Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2023 року Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області (далі - «Позивач») в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - «Відповідач»), третя особа - ОСОБА_3 (далі - «Третя особа») про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 28.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №213, Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , тобто Відповідач у даній справі.

Рідний батько малолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 05.05.2023 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №2114.

04.10.2018 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №357/5265/18 Відповідача було позбавлено батьківських прав стосовно інших двох її дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до листа Білоцерківського міського центру соціальних служб від 01.03.2023 року №116/02-15 неповнолітня ОСОБА_4 проживає з біологічною бабусею ОСОБА_3 , тобто Третьою особою у цій справі, за адресою: АДРЕСА_1 . Її мати, ОСОБА_2 , тобто Відповідач у даній справі, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не працює, проживає в селі Матющі Білоцерківського району. ОСОБА_4 перебуває на повному утриманні ОСОБА_3 , коштів не вистачає.

10.02.2023 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Відповідача було визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначено їй покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Відповідно до листа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» від 18.08.2023 року №16001 Відповідач утримувалася в установі у період часу з 28.03.2023 року по 26.05.2023 року. Звільнена з ДУ «Київський слідчий ізолятор» 26.05.2023 року по відбуттю призначеного строку покарання.

Згідно з актом обстеження умов проживання від 02.05.2023 року, складеним начальником відділу опіки та піклування ОСОБА_7 та головним спеціалістом Служби у справах дітей ОСОБА_8 , малолітня ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З-кімнатна квартира обладнана необхідними меблями та побутовою технікою. Санітарно-гігієнічний стан відповідає вимогам. Створено належні умови для проживання дитини. Дитині виділено окрему кімнату, облаштовану необхідними меблями: є ліжко, крісло, шафа для одягу, куточок для навчання. У ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 склалися дружні стосунки.

05.05.2023 року наказом Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради малолітню ОСОБА_4 взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Влаштовано останню в сім`ю ОСОБА_3

23.05.2023 року рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №437 малолітній ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

03.07.2023 року малолітня ОСОБА_4 звернулася із заявою до начальника Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, у якій зазначила, що вона хоче, щоб над нею опіку встановила її біологічна бабуся - ОСОБА_3 . Дитина проживає із нею 3 роки і хоче надалі проживати. Її мати - ОСОБА_2 , тобто Відповідач по даній справі, із нею не проживає, її життям не цікавиться, не займається її вихованням і навчанням, матеріально не утримує, тому вона хоче позбавити її батьківських прав.

11.10.2023 року рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №812 орган опіки та піклування дійшов до висновку про неможливість передачі малолітньої ОСОБА_4 для подальшого виховання її матері ОСОБА_2 , тобто Відповідачу у даній справі.

Відповідно до інформації Білоцерківської гімназії - початкової школи №21 Білоцерківської міської ради про стан утримання, навчання та виховання дитини ОСОБА_4 ,, яка потребує особливої уваги та піклування, остання постійно проживає з бабусею - ОСОБА_3 , яка постійно піклується про дівчинку: ОСОБА_4 охайно одягнена, є необхідне шкільне обладнання, купує продукти харчування та одяг. На батьківські збори мама не з`явилася, але до школи приходила бабуся.

Згідно з інформацією Білоцерківського ліцею-гімназії №12 Білоцерківської міської ради від 06.11.2023 року №073 ОСОБА_4 навчається у вказаному закладі освіти у 7 класі. До навчального закладу дитину привела бабуся ОСОБА_3 . За період навчання мати жодного разу не виходила на зв`язок із класним керівником. Навчанням та вихованням дитини цікавиться лише бабуся.

Через ухилення Відповідача від виконання батьківських обов`язків Позивач просив суд:

позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 ;

стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Історія справи. Заяви та клопотання, показання свідків, позиції учасників справи.

18.01.2024 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, призначено судове засідання та постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 29).

13.03.2024 року підготовче судове засідання було відкладено через неявку Відповідача (а.с. 31, 38).

13.03.2024 року до канцелярії суду представником Позивача подано клопотання про виклик та допит у якості свідка ОСОБА_10 (а.с. 39).

13.03.2024 року у підготовче судове засідання представник Позивача не з`явився, до канцелярії суду подав заяву, у якій просив закрити підготовче провадження (а.с. 41).

13.03.2024 року у підготовче судове засідання Відповідач не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином (а.с. 54). Причини неявки суду не повідомила, відзиву, будь-яких заяв, клопотань від неї на адресу суду не надходило.

13.03.2024 року у підготовче судове засідання Третя особа не з`явилася, до канцелярії суду подала заяву, у якій просила закрити підготовче провадження (а.с. 40).

13.03.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.04.2024 року (а.с. 44).

16.04.2024 року до канцелярії суду подано рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради «Про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її малолітньої дочки ОСОБА_4 » від 09.04.2024 року №284.

24.04.2024 року у судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав пояснення аналогічні за змістом позовній заяві. Повідомив, що відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 09.04.2024 року №284 «Про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її малолітньої дочки ОСОБА_4 » позбавлення батьківських прав Відповідача щодо її малолітньої дочки ОСОБА_4 є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

24.04.2024 року судовому засіданні Відповідач позовні вимоги до себе визнала у повному обсязі. Не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_4 . Свою позицію пояснила нестабільністю її життєвих умов.

25.07.2023 року у судовому засіданні представник Третьої особи проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Пояснила, що вона є бабусею ОСОБА_4 , дитина тривалий час проживає із нею. Саме вона займається вихованням дитини, дбає про її навчання та здоров`я, матеріально утримує дитину. Її мати - Відповідач по даній справі, від виконання батьківських обов`язків самоусунулася.

25.07.2023 року у судовому засіданні було допитано у якості свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що працює фахівцем із соціальної роботи Білоцерківського міського центру соціальних служб та знає цю сім`ю з 2015 року. На обліку дана сім`я перебуває з моменту першого відбування Відповідачем покарання за кримінальне правопорушення. Мати дитини, тобто Відповідач у даній справі, задля налагодження стосунків у сім`ї та забезпечення спільного проживання зі своєю донькою, співпрацювати із фахівцями центру соціальних служб відмовилася. Свідок вважає, що Відповідач могла б займатися вихованням своєї дитини, утім остання не має відповідного бажання. Сама ж дитина хоче проживати із бабусею.

У судовому засіданні, у присутності психолога, соціального педагога ОСОБА_11 , було допитано малолітню ОСОБА_4 , яка повідомила, що вона хотіла би проживати разом зі своєю бабусею - ОСОБА_3 , яка фактично її виховує тривалий час, оскільки її мати цього не здійснює. Вона любить свою матір, і хотіла би бути із нею, утім сама мати її залишила. Жити у бабусі їй подобається, із нею у дитини склалися добрі відносини. Бабуся її усім забезпечує.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 28.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №213, Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , тобто Відповідач у даній справі (а.с. 3).

Рідний батько малолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 05.05.2023 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №2114 (а.с. 4).

04.10.2018 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №357/5265/18 Відповідача було позбавлено батьківських прав стосовно інших двох її дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 20-21).

Відповідно до листа Білоцерківського міського центру соціальних служб від 01.03.2023 року №116/02-15 неповнолітня ОСОБА_4 проживає з біологічною бабусею ОСОБА_3 , тобто Третьою особою у цій справі, за адресою: АДРЕСА_1 . Її мати, ОСОБА_2 , тобто Відповідач у даній справі, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не працює, проживає в селі Матющі Білоцерківського району. ОСОБА_4 перебуває на повному утриманні ОСОБА_3 , коштів не вистачає (а.с. 13).

10.02.2023 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Відповідача було визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначено їй покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці (а.с. 8-9).

Відповідно до листа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» від 18.08.2023 року №16001 Відповідач утримувалася в установі у період часу з 28.03.2023 року по 26.05.2023 року. Звільнена з ДУ «Київський слідчий ізолятор» 26.05.2023 року по відбуттю призначеного строку покарання (а.с. 14).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 02.05.2023 року, складеним начальником відділу опіки та піклування ОСОБА_7 та головним спеціалістом Служби у справах дітей ОСОБА_8 , малолітня ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З-кімнатна квартира обладнана необхідними меблями та побутовою технікою. Санітарно-гігієнічний стан відповідає вимогам. Створено належні умови для проживання дитини. Дитині виділено окрему кімнату, облаштовану необхідними меблями: є ліжко, крісло, шафа для одягу, куточок для навчання. У ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 склалися дружні стосунки (а.с. 19).

05.05.2023 року наказом Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради малолітню ОСОБА_4 взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Влаштовано останню в сім`ю ОСОБА_3 (а.с. 5).

23.05.2023 року рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №437 малолітній ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 5).

03.07.2023 року малолітня ОСОБА_4 звернулася із заявою до начальника Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, у якій зазначила, що вона хоче, щоб над нею опіку встановила її біологічна бабуся - ОСОБА_3 . Дитина проживає із нею 3 роки і хоче надалі проживати. Її мати - ОСОБА_2 , тобто Відповідач по даній справі, із нею не проживає, її життям не цікавиться, не займається її вихованням і навчанням, матеріально не утримує, тому вона хоче позбавити її батьківських прав (а.с. 12).

11.10.2023 року рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №812 орган опіки та піклування дійшов до висновку про неможливість передачі малолітньої ОСОБА_4 для подальшого виховання її матері ОСОБА_2 , тобто Відповідачу у даній справі (а.с. 11).

Відповідно до інформації Білоцерківської гімназії - початкової школи №21 Білоцерківської міської ради про стан утримання, навчання та виховання дитини ОСОБА_4 ,, яка потребує особливої уваги та піклування, остання постійно проживає з бабусею - ОСОБА_3 , яка постійно піклується про дівчинку: ОСОБА_4 охайно одягнена, є необхідне шкільне обладнання, купує продукти харчування та одяг. На батьківські збори мама не з`явилася, але до школи приходила бабуся (а.с. 15-16).

Згідно з інформацією Білоцерківського ліцею-гімназії №12 Білоцерківської міської ради від 06.11.2023 року №073 ОСОБА_4 навчається у вказаному закладі освіти у 7 класі. До навчального закладу дитину привела бабуся ОСОБА_3 . За період навчання мати жодного разу не виходила на зв`язок із класним керівником. Навчанням та вихованням дитини цікавиться лише бабуся (а.с. 17).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 09.04.2024 року №284 «Про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її малолітньої дочки ОСОБА_4 » позбавлення батьківських прав Відповідача щодо її малолітньої дочки ОСОБА_4 є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 48-49).

2. Мотивувальна частина.

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.09.2021 року справа №459/3411/18.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Згідно з нормами ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Висновки суду.

Враховуючи, що наданими доказами, доводи Позивача про нехтування Відповідачем батьківськими обов`язками щодо утримання та виховання своєї малолітньої дитини ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження, суд вважає що є об`єктивні причини для позбавлення Відповідача батьківських прав відносно її доньки.

Суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавленні батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Також, із Відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.12.2023 року і до повноліття дитини.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 89, 141, 254, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.12.2023 року і до повноліття дитини.

Рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, місцезнаходження: 09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Першотравнева, будинок 8, .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа - ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 06.05.2024 року.

Суддя В. П. Цукуров