Справа 688/86/18
№ 6/688/77/24
Ухвала

Іменем України

20 вересня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Зінченка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником,

встановив:

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з заявою про заміну сторонни у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, посилаючись на те, що на виконанні у приватного виконавця Терлеєва І.М. перебуває виконавче провадження № 56944293, відкрите на підставі виконавчого листа № 688/86/18 виданого Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області, про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2018 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.04.2011 року в розмірі 105990 грн.

28.03.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал" та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір факторингу № ПК-28032024, відповідно до якого АТ КБ «ПриватБанк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги щодо боржників, в тому числі за кредитним договором ОСОБА_1 б/н від 04.04.2011 року.

Враховуючи викладене, просило замінити стягувача з АТ КБ «ПриватБанк» на його правонаступника стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал".

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що виконанні у приватного виконавця Терлеєва І.М. перебуває виконавче провадження № 56944293, відкрите на підставі виконавчого листа № 688/86/18 виданого Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області, про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2018 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.04.2011 року в розмірі 105990 грн.

28.03.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал" та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір факторингу № ПК-28032024, відповідно до якого АТ КБ «ПриватБанк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги щодо боржників, в тому числі за кредитним договором ОСОБА_1 б/н від 04.04.2011 року.

Відповідно до п. 1 Договору факторингу № ПК-28032024 від 28.03.2024 року: «За цим Договором, в порядку та на умовах, ним визначених Клієнт відступає належні йому Права вимоги, а саме права грошової вимоги Клієнта до позичальників, зазначених у Реєстрі боргових зобов`язань (за формою, що наведена у Додатку №1 до цього Договору, далі - Реєстр боргових зобов`язань), який складається Клієнтом, далі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами (з урахуванням: усіх змін, доповнень і додатків до них), що укладені між Клієнтом та Боржниками, та перелік яких наведено згідно з відповідним Реєстром: боргових зобов`язань, далі за текстом - Основні договори або Кредитні договори, а Фактор здійснює фінансування: Клієнта шляхом купівлі у нього Прав вимоги та сплачує Клієнту за Права вимоги грошові кошти (купівельну ціну) у сумі та у порядку, визначених цим Договором,»

Відповідно до п. 10.1 Договору сторони погодили, що з моменту складання та підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі Документації за формою, що наведена у Додатку №4 до цього Договору, обов`язок Клієнта щодо передачі Фактору документації по відстушіеним Правам вимоги до Боржників вважається повністю виконаним. Після складання та підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі Документації за формою, що наведена у Додатку №4 Фактор не має права вимагати від Клієнта передачі будь-якої додаткової (іншої) документації, що стосується відступлених Прав вимоги до Боржників.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Результат аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 грудня 2020 року (справа № 0910/2-103/2011, провадження № 61-13311св20).

Аналогічний правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 344/14408/15-ц (провадження № 61-1777св20).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Ураховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України).

У матеріалах цієї справи немає відомостей про наявність судових рішень про визнання недійсним договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження заявник посилався на те, що до нього перейшло право вимоги до боржника, що є підставою для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Підставою для заміни стягувача, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Доказів того, що виконавче провадження закінчено, матеріали справи не містять.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.ст. 260, 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником задовольнити.

Замінити вибулого стягувача у виконавчому провадженні № 56944293, яке відкрите на підставі виконавчого листа № 688/86/18 виданого Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 04.04.2011 у справі № 688/86/18, з АТ КБ «ПриватБанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (КОД , місце знаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, 3-й пов.).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а у разі постановлення ухвали поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту підписання ухвали суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Суддя Алла ЦІДИК