Справа № 203/1286/24
УХВАЛА

10 травня 2024 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 о ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов, який ухвалою від 15.03.2024 року було залишено без руху, як поданий без дотримання вимог ст.175 ЦПК України, з наданням заявниці строку протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Згідно позовної заяви, місцем свого проживання позивачка зазначила адресу: АДРЕСА_1 , на яку судом двічі направлялась копія ухвали від 15.03.2024 року та двчі судова кореспонденція поверталась за закінченням терміну зберігання.

Відомостей щодо наявності у позивачки електронної пошти, електронного кабінету, в заяві не наведено.

Частиною 3 ст.185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175,177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язання з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

В рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням вищенаведеного, оскільки направлена позивачці судова кореспонденція повертається за закінченням терміну зберігання, остання після подачі позову до суду не з?являлась та ходом розгляду справи за поданим нею позовом не цікавилась, недоліки позовної заяви не усунула, позовна заява на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України підлягає визнанню неподаною та поверненню заявниці.

Керуючись ст.ст.44,185,258-260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 о ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини визнати неподаною та повернути заявниці.

Роз`яснити заявниці, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя С.Ю.Казак