Справа № 523/8973/24
Провадження №2/523/4293/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/8973/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» про знаття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» про знаття арешту з нерухомого майна. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого відкрилася спадщина на належну померлому житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0590 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер не присвоєно). Спадкоємцем майна померлого є його син ОСОБА_1 . Згідно наявних офіційних даних із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у реєстрі за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , зареєстровано обтяження за № 11787589 у виді арешту нерухомого майна. Вказане обтяження було зареєстровано на підставі постанови державного виконавця Коритний В.С. Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-14 ВП 29500023 від 26.10.2011 року.

Згідно листа № 71765 від 02.04.2024 року Суворовського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) вбачається, при перевірці Автоматизованої системи виконавчого провадження згідно відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено арешт на майно боржника: невизначене майно, все нерухоме майно (обтяження № 11787589), накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № В-14 2950023 від 26.10.2011 року. Проте, надати більше детальну інформацію за виконавчими провадженнями в межах якого накладено арешт не надається можливим, оскільки вказані провадження було знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання, який згідно Наказу № 1829/5 від 07.06.2017 року Про затвердження правил діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями становить три роки.

Оскільки, станом на сьогоднішній день позивач ОСОБА_3 позбавлений можливості оформити свої спадкові права за померлим батьком ОСОБА_2 через існування зазначеної вище заборони на відчуження спадкового майна, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_2 , накладеного на підставі постанови державного виконавця Коритний В.С. Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-14 ВП 29500023 від 26.10.2011 року.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 30.07.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Із будь якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, із будь якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 05.05.2015 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належну померлому житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0590 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер не присвоєно).

Спадкоємцем майна померлого є його син ОСОБА_1 .

Згідно наявних офіційних даних із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у реєстрі за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , зареєстровано обтяження за № 11787589 у виді арешту нерухомого майна. Вказане обтяження було зареєстровано на підставі постанови державного виконавця Коритний В.С. Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-14 ВП 29500023 від 26.10.2011 року.

Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи Інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 371702154 від 27.03.2024 року

Таким чином, станом на сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити свої спадкові права через існування зазначеної вище постанови про накладення арешту на майно боржника.

27.03.2024 року представник позивача ОСОБА_4 звернулася до Суворовського відділу ДВС у м. Одесі із заявою про зняття арешту з майна боржника.

Листом № 71765 від 02.04.2024 року Суворовським ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) було надано відповідь, з якої вбачається, що при перевірці Автоматизованої системи виконавчого провадження згідно відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено арешт на майно боржника: невизначене майно, все нерухоме майно (обтяження № 11787589), накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № В-14 2950023 від 26.10.2011 року. Проте, надати більше детальну інформацію за виконавчими провадженнями в межах якого накладено арешт не надається можливим, оскільки вказані провадження було знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання, який згідно Наказу № 1829/5 від 07.06.2017 року Про затвердження правил діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями становить три роки. А тому, задля вирішення питання про зняття арешту рекомендовано звернутися до суду.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, суд констатує, що позивач ОСОБА_1 в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку, захистити своє порушене право не може.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

На сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 має намір оформити свої права на спадщину за померлим батьком ОСОБА_2 , проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлений можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину.

Згідно зі ст. 1218, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно положень ст. 50 ч. 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент завершення виконавчого провадження), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладених на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі та керуючись ст.ст. 56, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст.12, 76, 223, 258, 259, 260, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» про знаття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зняти арешт та заборону з відчуження нерухомого майна ОСОБА_2 , накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, В-14 ВП 29500023 від 26.10.2011 року, державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Коритний В.С.

Скасувати у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 11787589, зареєстрований 31.10.2011 року Одеською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови державного виконавця Коритний В.С. Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-14 ВП 29500023 від 26.10.2011 року.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер