Справа № 539/1749/24
Провадження № 2-н/539/442/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 ,

установила:

30.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржника аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів його заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В заяві стягувач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який зареєстрований в Лубенському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №178.

Від шлюбу мають доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходяться на повному утриманні заявниці.

Боржник ухиляється від утримання дитини, що є підставою для стягнення з нього аліментів.

Вважає, що її вимоги про видачу судового наказу обґрунтовуються нормами ст.181-184 СК України та ст. 95-98 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано для розгляду судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області

Просіній Я.В.

До виконання вимог ч. 4-6 ст.165 ЦПК України щодо з`ясування підсудності цивільної справи суддя перевірила заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини на відповідність вимогам ЦПК України.

Перевіривши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч.2 ст.161 ЦПК України).

Частина 1 ст.161 ЦПК України містить пункти, в яких зазначаються вимоги, щодо заявлення яких може бути видано судовий наказ.

Пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 5 частини 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. (ч.3 ст.163 ЦПК України).

Заявницею ОСОБА_1 у порушення вимог п. 4, 5 ч.1 ст.161 ЦПК України, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України, оскільки заявник просить видати судовий наказ одночасно як про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів у розмірі чверті (1/4 частини), що передбачено у п. 4 ч.1 ст.161 ЦПК, але не передбачено у п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України, та у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлено п.5 ч.1 ст.161 ЦПК, але не передбачено п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України.

Крім того, в порушення вимог ст.161 ЦПК України, заявник не зазначає, що розмір аліментів, якщо він стягується у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, має бути визначений не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч.2 ст.167 ЦПК України).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст.165 ЦПК України).

З огляду на вище викладене судом встановлено, що у заяві заявницею ОСОБА_1 заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

Таким чином, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 161, 163, 165, 260 ЦПК України, суддя

постановила:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Я.В.Просіна