УХВАЛА

26 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 521/3402/24

провадження № 61-14813ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду

м. Одеси від 17 травня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 01 жовтня 2024 року у справі за ОСОБА_1 про визнання особи обмежено дієздатною,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2024 року ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року у цій справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо

в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання)

без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється

з дня складення повного судового рішення.

Ураховуючи, що повний текст постанови Одеського апеляційного суду

від 01 жовтня 2024 року складений 01 жовтня 2024 року, тому саме з цієї дати обраховується 30-денний строк для подання касаційної скарги (частина перша статті 390 ЦПК України).

Тож, останнім днем на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року є 31 жовтня 2024 року.

Касаційна скарга сформована у підсистемі «Електронний суд» 05 листопада

2024 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас, за змістом частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі заявник не вказує точної дати отримання копії оскаржуваної постанови.

У разі пропуску строку на касаційне оскарження питання про його поновлення вирішується судом виключно за клопотанням особи, яка подає касаційну скаргу (стаття 127 ЦПК України).

У касаційній скарзі відсутнє клопотання заявника про поновлення строку

на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, ОСОБА_1 необхідно звернутися до Верховного Суду із клопотанням (заявою) про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення. Суд позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання про поновлення строку на касаційне оскарження з власної ініціативи.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. Водночас, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання

про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду

в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

За частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того,

в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права

чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (положення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

Разом із тим у поданій касаційній скарзі заявником не зазначено в чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, не обґрунтовано в чому саме полягає незаконність оскаржених судових рішень, не зазначено яку саме норму (закон) суд застосував неправильно, як її слід було б застосувати до спірних правовідносин і як це вплинуло на вирішення питання про повернення заяви.

За загальним правилом скаржник повинен чітко зазначити спосіб захисту, якого він вимагає, та яке право він вважає порушеним, невизнаним чи оспорюваним, чітко вказати ким порушені його права та в чому полягає порушення.

З огляду на те, що подана касаційна скарга обмежується фактично незгодою ОСОБА_1 з результатами розгляду апеляційним судом його апеляційної скарги та містить лише посилання на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (без жодної конкретизації) - касаційну скаргу слід залишити без руху.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості інших учасників справи, у якій зазначити підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Крім того, у прохальна частина касаційної скарги не відповідає вимогам статті

409 ЦПК України, оскільки у ній не зазначено результату розгляду касаційної скарги .

Відповідно до статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково

і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема

за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині

або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження

у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої

та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі

у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Суд звертає увагу заявника на те, що зазначені ним у прохальній частині касаційної скарги вимоги не відповідають повноваженням суду касаційної інстанції, передбачені статтею 409 ЦПК України.

Таким чином, для усунення зазначених недоліків касаційної скарги заявнику слід надати суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з копіями скарги

та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, у якій чітко зазначити підстави касаційного оскарження та їх обґрунтування, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, уточнити прохальну частину скарги,

з урахуванням положень статті 409 ЦПК України, та додати до касаційної скарги заяву (клопотання) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та докази на підтвердження причини пропуску строку (за наявності).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 01 жовтня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали будуть застосовані наслідки, передбачені частиною третьою статті 393 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк