Справа № 522/2165/24-Е
Провадження № 2/522/3349/24
УХВАЛА

11 листопада 2024 року м. Одеса

Приморський районний суду м. Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

за участі секретаря судового засідання Гудзюк Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну клопотання представника позивача адвоката Зозулянського Дмитра Олександровича про призначення почеркознавчої експертизи,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Державний реєстратор Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області Ткаченко Євген Борисович про визнання недійсним та скасування реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором.

03 вересня 29 квітня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_4 про призначення почеркознавчої експертизи, у якому заявник просить призначити по справі почеркознавчу експертизу, на вирішення якої винести наступні питання: чи виконаний підпис у вимозі про погашення заборгованості за договором позики грошей від 09.07.2020 року до ОСОБА_1 ОСОБА_2 чи іншою особою? Чи виконаний підпис у описі вкладення до цінного листа, яким підтверджується направлення вимоги про погашення заборгованості за договором позики грошей від 09.07.2020 року ОСОБА_2 ?.

У судове засідання, призначене на 11 листопада 2024 року з`явився представник позивача та представник ОСОБА_2 .

У підготовчому засіданні, представник позивача просив задовольнити клопотання. Представник відповідача заперечував проти задоволення, просив відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8, судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справи по встановленню законних та обґрунтованих рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такою згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експерту установу визначає суд.

У ч.ч.3-4 ст.103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно ч.ч.1-3 ст.104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Тобто, чинне законодавство визначає дві основні підстави для призначення судом експертизи, а саме:

- з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

- сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

23 травня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_5 , якою він підтвердив факт того, що підпис на вимозі про погашення заборгованості за договором позики грошей від 09.07.2020 року виконана ним власноруч. У заяві він також пояснив, що в він дійсно в цей період перебував на території Канади, проте, поставив особистий підпис на вимозі, після чого направив її засобами поштового зв`язку моєму представникові.

Зазначене також було підтверджено представником відповідача адвокатом Шепітьком Г.І..

Тобто, факт підписання ОСОБА_2 вимоги про погашення заборгованості за договором позики грошей від 09.07.2020 року ним визнається, з приводу чого надано письмові пояснення.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України розумні строки розгляду справи є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Статтею 3 ЦПК України гарантовано кожній особі право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зазначене право особа може реалізувати в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового розгляду.

Пунктом 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів із метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Статтею 121 ЦПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (рішення у справах «Бараона проти Португалії», 1987 рік; «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

На думку суду, виконання ухвали суду про призначення почеркознавчої експертизи відбуватиметься протягом значного проміжку часу, що вплине на розумність та своєчасність розгляду справи.

За таких обставин, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про призначення експертизи.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 84, 103, 104, 260-261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача адвоката Зозулянського Дмитра Олександровича про призначення почеркознавчої експертизи залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 27 листопада 2024 року.

Суддя Косіцина В.В.