Справа № 352/1646/24
Провадження № 2/352/566/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Струтинського Р. Р.

з участю секретаря Гребінника В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник- адвокат Бігун Вікторія Петрівна до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

у с т а н о в и в :

Представник позивача- адвокат Бігун В. П. 10.05.2024 звернулася до суду з позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення 12785,95 грн заборгованості за договором позики, судовий збір у розмірі 1211,20 грн та 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що 01.03.2023 позивач надав відповідачу позику в сумі 11750 грн, яку той зобов`язався повернути до 01.09.2023, однак борг до цього часу не повернув. 14.01.2024 позивач звернувся з письмовою вимогою до відповідача щодо повернення боргу з урахуванням штрафних санкцій, однак лист останній не отримав. За прострочення виконання зобов`язання зі сплати боргу на підставі ст. 625 ЦПК України позивач нарахував відповідачу 450,58 грн- 3% річних та 585,37 грн інфляційних втрат.

Позивач у судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві представник позивача просила справу розглянути у відсутності сторони позивача, позов підтримала, просила його задоволити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Установлено, що 01 березня 2023 року ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_1 у позику 11750 грн, що підтверджується оригіналом письмової розписки (а.с.38), та зобов`язався їх повернути до 01.09.2023.

Однак на даний час відповідачем борг не повернуто.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою, якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі №723/304/16-ц (провадження №14-360цс19) зазначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відтак, у справі встановлено, що відповідач договірні зобов`язання перед позивачем не виконав, тому за вимогою позивача суд вважає необхідним стягнути на його користь суму неповернутих грошових коштів переданих за борговою розпискою в розмірі 11750 грн.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стороною позивача проведено розрахунок, згідно якого відповідачу нарахована наступна заборгованість: 585,37 грн - інфляційних втрат за період з 01.03.2023 до 09.06.2024, та 450,58 грн- 3% річних за період з 01.03.2023 до 31.12.2023.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб із наступним продовженням воєнного стану в Україні та дією такого на момент прийняття судового рішення.

Таким чином, суд прийшов до переконання про те, що у період з 24 лютого 2022 року по 09.06.2024 (період, до якого стороною позивача нараховано 3 % річних від прострочення грошового зобов`язання та інфляційні втрати) в Україні діє воєнний стан, а відтак у вказаний період відповідач звільнений від сплати 3 % річних від прострочення грошового зобов`язання та інфляційних втрат у відповідності до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, а тому позов у цій частині до задоволення не підлягає.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги позивачем до суду надано копію платіжної інструкції на суму 5000 грн (а.с.37), копію договору про надання правничої допомоги №15/24 від 15.05.2024(а.с.39-41), акт прийому-передачі надання правничої допомоги (а.с.43), копію свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.44-45).

Суд уважає, що позивач довів належними доказами понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн, у зв`язку з чим дана сума витрат підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У даній справі позивач заявив позов про стягнення суми боргу в загальному розмірі 12785,95 грн та сплатив судовий збір в сумі 1211,20 грн (а.с.10), враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог (91,90%), з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1113,09 грн.

З огляду на викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача 11750 грн боргу, та 6113,09 грн судових витрат (1113,09 +5000).

На підставі наведеного, відповідно до ст. 526, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265, 279, 282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник- адвокат Бігун Вікторія Петрівна до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11750 (одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн боргу за договором позики, та 6113 (шість тисяч сто тринадцять) грн 09 коп судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

представник позивача- адвокат Бігун ВікторіяПетрівна, вул. Галицька,43б, м. Івано-Франківськ.

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 22.11.2024.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ