Справа №333/2134/23
Провадження №6/333/430/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Варнавської Л.О., за участю секретаря судового засідання Меркулової М.М., заявниці ОСОБА_1 , представника заявниці адвоката Середи А.А. заінтересованих осіб ОСОБА_2 , представника адвоката Сімонець Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі №333/2134/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановленню графіку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 19 вересня 2023 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя позов задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлено спосіб участі ОСОБА_4 у вихованні сина ОСОБА_5 , за певним графіком побачень з дитиною.

На підставі цього рішення суду 15.11.2023 судом видано виконавчий лист.

20.11.2023 за заявою стягувача ОСОБА_4 державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Петренком Б.Б. відкрито виконавче провадження №73356596 щодо примусового виконання рішення суду від 19.09.2023 на підставі виконавчого листа по справі №333/2134/23.

19 грудня 2023 року постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Петренко Б.Б., на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження №73356596 закінчено у зв`язку з тим, що стягувачу ОСОБА_4 з її боку не чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_6 , тобто добровільним виконанням рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2023 року у справі №333/2134/23.

02 лютого 2024 року за заявою стягувача ОСОБА_4 старшим державним виконавцем м. Запоріжжі Південного Комунарського відділу державної виконавчої служби у міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Копач Я.М. відкрито інше виконавче провадження за №74123797 щодо примусового виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2023 року на підставі того ж самого виконавчого листа, виданого 15.11.2023 р. у справі №333/2134/23.

Отже, за одним і тим же виконавчим листом в Комунарському відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя перебуває два виконавчих провадження (№73356596, №74123797). При цьому, виконавче провадження №73356596 закінчене у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду. Виконавче провадження №74123797 відкрито на підставі заяви стягувача, в якій не зазначено жодної підстави для примусового виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2023 року. До заяви ОСОБА_4 не долучено жодного доказу на підтвердження того, що вона не виконує добровільно рішення суду в частині способу його участі у вихованні сина ОСОБА_5 , зустрічей з сином, дотримання графіку побачень з ним тощо.

Зазначає, що з її боку не чиняться перешкоди стосовно побачень батька з сином. Рішення суду виконується нею самостійно, добровільно і в повному обсязі.

Постанова про відкриття виконавчого провадження №74123797 є помилковою. Виконавчий лист Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2023 не підлягає виконанню, а виконавче провадження №74123797 підлягає закінченню.

Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №74123797 вона подала до Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя клопотання про закінчення виконавчого провадження №74123797.

Відповіддю начальника відділу від 04.04.2024, яку вона отримала 09 квітня 2024 року, відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки на його думку відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження №74123797. За змістом відповіді, у державного виконавця були підстави для відкриття даного виконавчого провадження після того, як інше виконавче провадження за №73356596 було закінчене, не зважаючи на те, що два згаданих виконавчих провадження були відкриття на підставі одного виконавчого листа, без доказів невиконання нею рішення суду.

Вважає, що після закінчення виконавчого провадження №.12.2023 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, не було законних підстав для примусового виконання вказаного рішення.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 та її представник адвокат Середа А.А. заяву підтримала, надали пояснення аналогічні викладеним .

Стягувач ОСОБА_4 та його представник адвокат Сімонець Є.О. проти заяви заперечували, зазначили, що рішення суду фактично не виконується, ОСОБА_4 змушено звернувся до державного виконавця. Під час деяких зустрічей дитина відмовлялась спілкуватись із батьком, вважає, що він негативно налаштований проти батька. Державним виконавцем залучений психолог для вирішення питань, пов`язаних із зустрічами з дитиною.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи та заслухавши учасників, встановив такі обставини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

19 вересня 2023 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя позов задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлено спосіб участі ОСОБА_4 у вихованні сина ОСОБА_5 , за певним графіком побачень з дитиною.

На підставі цього рішення суду 15.11.2023 судом видано виконавчий лист.

20.11.2023 за заявою стягувача ОСОБА_4 державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Петренком Б.Б. відкрито виконавче провадження №73356596 щодо примусового виконання рішення суду від 19.09.2023 на підставі виконавчого листа по справі №333/2134/23.

02 лютого 2024 року за заявою стягувача ОСОБА_4 старшим державним виконавцем м. Запоріжжі Південного Комунарського відділу державної виконавчої служби у міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Копач Я.М. відкрито виконавче провадження за №74123797 щодо примусового виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2023 року на підставі того ж самого виконавчого листа, виданого 15.11.2023 р. у справі №333/2134/23.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Варто враховувати, що виконання рішень про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною регламентується спеціальними правилами статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої цієї статті виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Відповідно до пункту 8 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5) та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

19 вересня 2023 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя, на виконання якого видано виконавчий лист, врегульовано питання щодо часу та місць побачення батька з дитиною, водночас такі відомості відображенні у виконавчому документі.

Специфіка формулювання рішення суду щодо визначення днів зустрічей та способів виховання полягає в тому, що врегулювання таких правовідносин можливе протягом тривалого часу, в залежності віку дитини, тому не визначається в рішенні суду граничний час протягом якого діє таке рішення суду. Вважати рішення суду виконаним за спливом певної кількості зустрічей неможливо.

Доводи заявниці та її представника щодо встановлення місць побачень з дитиною в органі державної виконавчої служби, на які дитину вона приводить, не є підставою вважати, що рішення суду виконане, оскільки часовий період таких зустрічей, їх кількість не визначені рішенням суду. Зауваження представника заявника щодо недоцільності таких зустрічей за набуттям певного віку дитини не можуть бути підставою для визнання виконавчого листа таким,Ю що не підлягає виконанню на теперішній час. У випадку зміни обставин, які враховувались судом під час ухвалення рішення суду, як то вік, навчання дитини, тощо, це є підставою для звернення до суду із позовом.

У пункті 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені цим Законом, у тому числі виконавець має дотримуватись вимог частин першої та другої статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» про забезпечення побачень стягувача з дитиною у певний час та місці, визначеному рішенням суду.

Виконавчий лист, що виконується виконавцем, виданий саме на виконання рішення суду та має єдину мету забезпечення виконання судового рішення, ухваленого про захист прав та інтересів стягувача. Формальне виконання виконавчого документа без урахування дійсного змісту рішення суду, на виконання якого виданий виконавчий лист, у такій категорії справ, враховуючи застереження, яке міститься у частині другій статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», є порушенням права стягувача на захист своїх прав.

Так, виходячи зі змісту положень ст. 432 ЦПК України, вбачається, що виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

Тобто, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання; та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що заявник не навів у заяві доводів, які б стосувалися питань виконання судового рішення та виконавчого документа, урегульованих ст. 432 ЦПК України, отже, суд приходить до висновку, що заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська