Провадження № 6/337/157/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ»,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. звернулась до суду із поданням, у якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 до погашення заборгованості за виконавчим документом у справі № 328/379/20 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» заборгованості за кредитним договором №IKAPNAIG.128544.001 від 24.05.2013, яка станом на 06.03.2019 складає 146 595,29 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 93388,93 грн., сума заборгованості по відсоткам 42746,43 грн., сума заборгованості по комісії 10459,93 грн.; стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» судового збору у розмірі 1099,46 грн.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. з 02.09.2021 перебуває виконавче провадження № 66686768 щодо виконання виконавчого листа №328/379/20, виданого 03.07.2020 Токмацьким районним судом Запорізької області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» заборгованості за кредитним договором №IKAPNAIG.128544.001 від 24.05.2013, яка станом на 06.03.2019 складає 146 595,29 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 93388,93 грн., сума заборгованості по відсоткам 42746,43 грн., сума заборгованості по комісії 10459,93 грн., а також про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» судового збору у розмірі 1099,46 грн.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що інформація щодо джерел отримання доходів боржником в ДРФО, ПФУ відсутня, боржник на обліку в органах ДФС не перебуває, за боржником не зареєстровано транспортних засобів, за період з 02.09.2021 по 18.04.2024 відомості щодо перетинання кордону боржником відсутні, відкритих рахунків у банках немає, за боржником зареєстровано право спільної сумісної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (тимчасово окупована територія) та право приватної власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (тимчасово окупована територія), за інформацією Мінсоцполітики України боржник не зареєстрована як внутрішньо переміщена особа.

Надіслати боржнику документи виконавчого провадження неможливо у зв`язку з тим, що вона зареєстрована на тимчасово окупованій території. Проте, боржник обізнана про існування боргових зобов`язань. В України існує можливість дізнатись про судові рішення і виконавчі провадження з відкритих реєстрів, а також із застосунку «Дія», Єдиного реєстру боржників, які діють через систему Інтернет і доступні в тому числі і на тимчасово окупованих територіях України. Боржник була обізнана про укладений кредитний договір і відповідно у неї існують кредитні зобов`язання. Ухилення боржника полягає також в тому, що вона не здійснює реєстрацію на підконтрольній території і переховується таким чином від суду та приватного виконавця.

З дати відкриття виконавчого провадження та станом на день звернення до суду з даним поданням, з боржника на користь стягувача стягнень не було, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання боржник не вчинив, з жодними заявами, клопотаннями до приватного виконавця не звертався, про зміну адреси не повідомляв.

Такі дії свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання рішення, порушуючи право стягувача на володіння своїм майном, тому дієвим заходом вважає обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань.

Приватний виконавець Матвійчук Н.Є., у судове засідання не з`явилась, від заявника надійшла заява про слухання справи без її участі.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. з 02.09.2021 перебуває виконавче провадження № 66686768 щодо виконання виконавчого листа № 328/379/20, виданого 03.07.2020 Токмацьким районним судом Запорізької області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» заборгованості за кредитним договором №IKAPNAIG.128544.001 від 24.05.2013, яка станом на 06.03.2019 складає 146 595,29 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 93388,93 грн., сума заборгованості по відсоткам 42746,43 грн., сума заборгованості по комісії 10459,93 грн., а також про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» судового збору у розмірі 1099,46 грн.

Згідно з виконавчим документом місце проживання боржниці ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_2 , яке з 2014 року до теперішнього часу є тимчасово окупованою територією Україні.

Згідно з доданими до подання документами в межах зазначеного виконавчого провадження приватним виконавцем винесені постанови про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, направлений запит до Міністерства соціальної політики України щодо надання інформації про перебування боржниці на обліку внутрішньо переміщених осіб. За інформацією Мінсоцполітики України ОСОБА_1 не зареєстрована як внутрішньо переміщена особа. Згідно з отриманою на запит приватного виконавця відповіддю Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 за обліками не значиться; за інформацією МВС України дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутні; за інформацією ДФС України дані про джерела доходу боржника відсутні, боржник на обліку в органах ДФС як фізична особа-підприємець не перебуває, відкритих рахунків немає, за інформацією Державної прикордонної служби України у період з 02.09.2021 по 18.04.224 кордон України не перетинала.

Відповідно до ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.1-3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно з ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994р. №3857-XII (далі Закон).

Пунктом 5 ч.1 ст.6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством (ч.3 ст.6 Закону).

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про відсутність на даний час законних підстав для застосування до боржника ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В даному випадку суд виходить з того, що аналіз вищевикладених норм чинного законодавства свідчить проте, що громадянин України може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за межі України лише у випадку його ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання цих зобов`язань.

Разом з тим, чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення», практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня. У сучасній українській мові це слово тлумачиться як: відступати, відхилятися, вивертатися; намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь, уникати; навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду на ці значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у вищевказаних Законах, слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

У відношенні дотримання національними державними органами вимоги пропорційності обмеження виїзду за кордон, визначеної статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у рішенні від 26 листопада 2009 року у справі «Гочев проти Болгарії» [Gochev v. Bulgaria] (заява № 34383/03) сформулював правові висновки щодо змісту згаданої конвенційної норми, в яких зазначив про необхідність з`ясування в такій ситуації щоб будь-яке втручання у право особи на виїзд зі своєї країни було з самого початку та на всьому протязі застосування цього заходу виправданим та пропорційним з урахуванням обставин справи.

Таким чином, для вирішення питання про обмеження у праві виїзду за межі України боржника згідно вказаних правових норм необхідним елементом є пропорційність втручання у конвенційне право особи на вільне пересування, наявність справедливого балансу між публічним інтересом у демократичному суспільстві щодо належного виконання обов`язкових рішень суду та інших органів чи посадових осіб та міжнародних гарантій на вільне пересування особи, який забезпечується державним примусом у разі умисного невиконання боржником своїх обов`язків перед стягувачем, а застосоване державою відповідно до закону та з легітимною метою обмеження ефективно забезпечує виконання боржником цього обов`язку.

Вирішуючи справу, суд виходить з того, що відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК вказане подання розглядається судом без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, лише за участю державного (приватного) виконавця, тому саме на останнього покладається тягар доказування обставин, які є істотними для вирішення даної справи, зокрема, факту ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання судового рішення про стягнення з неї грошових коштів на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» .

Однак, в порушення вищевказаних норм права, приватний виконавець не зазначив та обґрунтував, які саме дії чи бездіяльність боржника ОСОБА_1 свідчать про її ухилення від виконання рішення суду, і не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цього.

Так, в обґрунтування подання приватний виконавець посилається на те, що боржнику ОСОБА_1 , яка зареєстрована на непідконтрольній Україні території, повинно бути відомо про наявність відкритого виконавчого провадження з огляду на те, що вона обізнана про існування боргових зобов`язань на користь стягувача, однак вона свого обов`язку не виконує.

Разом з тим, з доданих до подання матеріалів вбачається, що боржниці ОСОБА_1 фактично невідомо про відкриття вказаного виконавчого провадження. За змістом подання копії постанов виконавчого провадження, як це передбачено Законом України «Про виконавче провадження», боржниці не направлялись через відсутність поштового зв`язку з непідконтрольною територією.

Доводи приватного виконавця про те, що це не виключає обізнаність боржниці про наявність кредитних зобов`язань та необхідність їх виконання, суд вважає безпідставними та недоведеними.

Суд вважає, сама по собі інформація про місце проживання боржника на непідконтрольній території України не звільняє приватного виконавця від обов`язку вжити усі необхідні заходи для забезпечення обізнаності боржника про відкриття виконавчого провадження з метою гарантування реалізації ним прав та обов`язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, здійснити повідомлення та виклики іншими - альтернативними засобами, а саме шляхом надсилання телефонограм, факсимільним зв`язком чи електронною поштою, поміщення оголошення на офіційній сторінці приватного виконавця, іншого державного органу, що прямо не передбачено діючим законодавством, але йому не суперечить та з урахуванням поточної ситуації в Україні є доцільним.

Як вже зазначалось, боржниця ОСОБА_1 за виконавчим документом зареєстрована на непідконтрольній Україні території, для з`ясування приватним виконавцем під час виконавчого провадження дійсного місця проживання чи перебування боржниці було надіслано запит до Міністерства соціальної політики України, за інформацією якого боржниця станом на 19.04.2024 як внутрішньо переміщена особа не зареєстрована.

Водночас, у випадку, якщо фактичне місце проживання боржника невідоме, приватний виконавець вправі звертатись до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, однак матеріали подання не містять даних про вжиття вказаних дій приватним виконавцем.

Також подання не містить жодних обставин, які б свідчили про те, що боржник має реальну можливість виконати рішення суду про стягнення з нього грошових коштів, судом з наданих матеріалів таких обставин не встановлено.

Приватним виконавцем в поданні не наведено доводів та не надано належних доказів, які б свідчили про те, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він ухилявся від виконання своїх боргових зобов`язань, або безпідставно не з`являвся на виклики державного виконавця.

Про ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання судового рішення не може свідчити сам по собі факт реєстрації місця проживання на тимчасово окупованій території України та відсутність реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, оскільки причини таких обставин не з`ясовувались.

За таких обставин, у суду немає підстав вважати, що боржник ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаною про покладений на неї судовим рішенням обов`язок сплатити грошові кошти на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», маючи реальну можливість виконати його, навмисно не виконує судове рішення, тобто ухиляється від виконання свого обов`язку. При цьому, сам по собі факт невиконання боржником протягом тривалого часу рішення суду не може свідчити про його ухилення від виконання зобов`язання і відповідно не може бути підставою для застосування до особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім того, суд враховує, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є виключним засобом, який може бути застосовано, зокрема, з метою захисту прав і свобод інших осіб, в даному випадку стягувача. Однак суду не надано доказів на підтвердження того, що на даний час неможливо захистити права стягувача іншими засобами, ніж застосування такого обмеження до боржника.

Відтак, суд, із урахуванням практики Європейського суду з прав людини приходить до висновку, що обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон при відсутності переконливих доказів її ухилення від виконання рішення суду, порушує принцип пропорційності і не слугує меті стягнення боргу, а фактично перетворюється на формальне покарання боржника.

На підставі вищевикладеного, в задоволенні вказаного подання слід відмовити.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.313 ЦК України,ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в їзду в Україну громадян України», ст.2,4,5,12,13,76-82,89,258-260,441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Сидорова