Справа № 484/4731/24
Провадження № 2/484/1508/24
Рішення

іменем України

(заочне)

27.11.2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Максютенко О.А.,

секретаря судового засідання Завірюха В.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 23.11.2001 року Фрунзенською с/радою Доманівського району Миколаївської області, актовий запис № 04. Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що шлюбні відносини між ними були припинені через відсутність взаєморозуміння , різні погляди на сімейне життя та обов`язки з ведення спільного господарства. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, на примирення не згоден і наполягає на розірванні шлюбу. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір та 5000 грн. судових витрат на правову допомогу адвоката.

Ухвалою суду від 11.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити , проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачку про час та місце розгляду справи було повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, проте відзиву на позов відповідачкою до суду подано не було.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

В судовому засіданні судом встановлено, що 23.11.2001 року Фрунзенською с/радою Доманівського району Миколаївської області, актовий запис № 04, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбні стосунки припинені через різні погляди на сімейне життя та обов`язки.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, відповідно до ст.112 СК України є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачкою.

Що стосується стягнення витрат на користь позивача за професійну правничу допомогу то суд виходить з наступного: витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення (правова позиція, викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.05.2018 р.). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Встановлено, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, а тому у стягненні судових витрат на правову допомогу слід відмовити.

Також на підставі ст. 141 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968 грн. 96 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд

ухвалив

шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 23.11.2001 року Фрунзенською с/радою Доманівського району Миколаївської області, актовий запис № 04 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 зазначити прізвище " ОСОБА_6 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 968 гривень 96 копійок.

В частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Копію рішення направити органу державної реєстрації для внесення в актовому записі про шлюб відмітки про його розірвання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем на заочне рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 27.11.2024 року.

Суддя: