Справа № 185/7903/23
Провадження № 2/185/208/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2024 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Коваленко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/7903/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі,
13.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом (з урахуванням заміни відповідача на належного) до ОСОБА_2 , в якому просить: припинити право ОСОБА_1 на 2/5 спільної часткової власності на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснити виділ його 2/5 частки цього будинку в натурі в окреме домоволодіння, визначивши за позивачем право приватної власності на окреме домоволодіння, що складає 2/5 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником 2/5 (що дорівнює 10/25) часток житлового будинку з належними до будинку господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачу належить 3/25 частки зазначеного житлового будинку, інші 12/25 належать та виділені ОСОБА_3 . Фактично, існує три окремі частини (будинки) в одному будинку. До кожної частини віднесені господарські споруди та земельні ділянки. Домоволодіння має окремі входи для кожного власника та внутрішні роздільні стіни, а також паркан для кожного домоволодіння. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року по цивільній справі № 185/6129/16-ц було виділено ОСОБА_3 в натурі 12/25 частин зазначеного житлового будинку та визнано за ним право власності на окреме домоволодіння.
Позивач має намір повноцінно розпорядитись своєю власністю та відокремити свою частку як окремий об`єкт нерухомості, тому звертається до суду.
В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 2/5 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, за реєстраційним номером № 1-1563 від 26.10.2021, виданим державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 314543647 від 08.11.2022.
Співвласником 12/25 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 . Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 виділено ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в натурі 12/25 частин житлового будинку та визнати за ним право власності на: приміщення у будинку літ. «А-1Ж»: передню №2-1 площею 8,0 кв.м., кладову № 2-2 площею 4,9 кв.м., ванну № 2-3 площею 1,6 кв.м., жилу № 2-4 площею 14,5 кв.м., жилу № 2-5 площею 9,2 кв.м., жилу № 2-6 площею 8,7 кв.м., жилу № 2-7 площею 14,0 кв.м., кухню № 2-8 площею 14,2 кв.м.; погріб літ. «пдА», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Е», тр. колодязь літ. «№1», 12/25 частин огорожі літ. «№2,3,4,6», що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .
Іншим співвласником 3/25 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 була ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть № 1300.
Після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина, в тому числі на 3/25 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до копії спадкової справи № 336 заведеної після померлої ОСОБА_4 , спадкоємцем, яка прийняла спадщину, але не оформила її була ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
За життя ОСОБА_5 спадщину належним чином не оформила, свідоцтво про право власності не отримала, але спадщина належала ОСОБА_5 з часу відкриття спадщини, так як ОСОБА_5 належним чином спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла.
Отже, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, в тому числі на 3/25 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до копії спадкової справи № 233 заведеної після смерті ОСОБА_5 , спадкоємцем, який належним чином прийняв спадщину є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак належним чином не оформив свої права на 3/25 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право власності не отримав. Тому спадщина, в тому числі 3/25 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_5 з часу відкриття спадщини, так як він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).
Подільну річ можна поділити на частини, кожна з яких може бути використана для тих же цілей, для яких річ призначалась до її поділу. Наприклад, житловий будинок може бути поділений на дві частини або більше. При цьому повинна бути збережена можливість використання кожної із частин будинку як житло. Неподільна річ у разі її поділу втрачає своє цільове призначення.
Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Стаття 379 цього ж Кодексу встановлює, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України).
Таким чином, виходячи з аналізу змісту наведених вище норм слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарчими будівлями та спорудами від 12.07.2021 за адресою: АДРЕСА_3 частини зазначеного житлового будинку, що належать ОСОБА_1 , є відокремленою частиною будинку із самостійним виходом та мають властивості окремого об`єкту, який можливо використовувати за призначенням, як житловий будинок.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.
Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Оскільки відповідач не оформив своє право власності на належну йому частину спірного домоволодіння, не можливо вчинити договір про виділ майна позивача, в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 364 ЦК України, що порушує майнові права позивача, та останній має право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення виділу в натурі належної йому частки у спільному майні.
Згідно з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.
Враховуючи викладене, те що сторони є співвласниками спірного нерухомого майна, а позивач має відповідне, гарантоване законом право на виділення в натурі його 2/5 часток у спірному домоволодінні, які фактично є окремим будинком, суд вважає необхідним виділити в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна 2/5 частини із житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , припинивши право спільної часткової власності позивача.
Відповідно до ст. 364 ч.1 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Приймаючи до уваги, що позивач дійсно є співвласником об`єкту нерухомого майна, є технічна можливість виділити частки в натурі в окремий об`єкт, відповідачем не спростовано цих обставин, не надано доказів наявності домовленості між сторонами з приводу виділення в натурі своїх часток у спірному майні, суд вважає позовні вимоги такими, які підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі - задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в натурі 2/5 частки спільного майна житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 на 2/5 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на окреме домоволодіння, що складає 2/5 (дорівнює 10/25) частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя А. С. Зінченко