ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 405/4160/23

провадження № 22-ц/4809/648/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Державна казначейська служба України та Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Державної казначейської служби України та Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.01.2024 у складі головуючого судді Шевченко І. М.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

15.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Націона льної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України, в якому просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на його користь матеріальну шкоду у зв`язку із втратою майна в сумі 510 500,00 грн та моральну шкоду у сумі 10 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що він є власником транспортного засобу AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 19.03.2013 ВРЕР-4 ДАІ в м. Києві.

09.06.2020 державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в ході примусового виконання судового рішення про стягнення з нього коштів, було винесено постанову про розшук майна боржника ВП №61802984 відповідно до ст.36 Закону України «Про виконавче провадження». 03.07.2021 його транспортний засіб, який оголошено в розшук державним виконавцем, було виявлено патрульними поліцейськими при русі по вул. Яновського у м. Кропивницькому. На виконання постанови державного виконавця, поліцейськими вищевказаний транспортний засіб було тимчасово затримано та доставлено за допомогою евакуатора на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Кіровоградській області у м. Кропивницький по проспекту Інженерів, 1, про що складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, акт №1044 технічного стану та комплектності транспортного засобу, акт прийому-передачі речового доказу (огляду транспортного засобу) та внесено відомості до Журналу обліку прийняття і видачі тимчасово затриманих транспортних засобів, що зберігаються на спеціальному майданчику з внесеними відмітками про дату і час доставки транспортного засобу.

Вказані документи складено у відповідності до вимог Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1102 та Порядку обліку прийняття і видачі тимчасово затриманих транспортних засобів, що зберігаються на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого наказом МВС України від 28.08.2020 №633.

Зазначає, що з моменту тимчасового затримання транспортного засобу у позивача була відсутня інформації про вчинені з ним дії, його місце перебування та подальшу передачу органам державної виконавчої служби. З метою отримання інформації щодо місцезнаходження транспортного засобу до ГУНП в Кіровоградській області було направлено адвокатський запит від 19.04.2023 №000285/26. З відповіді ГУНП в Кіровоградській області від 28.04.2023 №872/05/38-2023, вбачається, що вказаний транспортний засіб був дійсно було доставлено та прийнято спеціальний майданчик для збереження тимчасово затриманих транспортних засобів Центру забезпечення ГУНП в Кіровоградській області; за період перебування на майданчику вимога державного виконавця чи власника про вилучення транспортного засобу не надходила і акт передачі не складався; транспортний засіб AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 на території спеціального майданчика для збереження тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області станом на 19.04.2023 не перебуває; вказаний автомобіль було передано у користування військовослужбовцям в/ч НОМЕР_4 (при цьому жодних підтверджуючих документів такої передачі не надано).

Вважає, що бездіяльність відповідача ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у відсутності контролю за зберіганням транспортного засобу, призвела до втрати його транспортного засобу AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 із завданням збитків внаслідок втрати майна. Згідно звіту про оцінку вказаного транспортного засобу № 345/23 від 06.06.2023, складеного ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» ринкова вартість автомобіля AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , становить 510 500,00 грн.

Обгрунтовуючи моральну шкоду зазначає, що з моменту тимчасового затримання транспортного засобу (з липня 2021 року) він продовжує рахуватись в Реєстрі боржників, а виконавчі провадженні відносно нього не закрито. При цьому, майно (транспортний засіб) за рахунок якого державний виконавець провидить виконання судових рішень втрачено. Це майно не повернуто ні йому, ні передано державному виконавцю для проведення виконання судових рішень за рахунок його майна. Така ситуація напряму пов`язана з негативними переживаннями, оскільки викликала занепокоєння і тривогу відносно вилучення транспортного засобу, тривалою відсутністю інформації про подальші дії з ним і як наслідок отримання інформації про його втрату. Крім того, втрата транспортного засобу привела до відчуття несправедливості, оскільки його майно вилучено, але не направлено на заходи з метою яких це майно вилучалось (на примусову реалізацію з метою погашення боргів) і жодних компенсацій він в результаті втрати майна не отримав. Більше того, він вимушений докласти додаткових зусиль пов`язаних з судовим захистом своїх прав та вирішення в судовому порядку питання компенсації вартості вилученого майна у вигляді стягнення шкоди. За таких обставин, обґрунтовує розмір моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості в розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.01.2024 позов задоволено.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у зв`язку із втратою майна в сумі 510 500,00 грн, моральну шкоду у сумі 10 000,00 грн та судові витрати по справі в сумі 5 205,00 грн.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб вилучено працівниками ГУНП в Кіровоградській області 03.07.2021,відомості про переміщення транспортного засобу в Журналі обліку прийняття і видачі тимчасово затриманих транспортних засобів, що зберігаються на спеціальному майданчику відсутні. Транспортний засіб AUDI A6 не перебуває на інших спецмайданчиках Головного управління Національної поліції. Відповідач ГУНП в Кіровоградській області є відповідальною особою за зберігання транспортних засобів, які тимчасово затримані та передані на відповідальне зберігання на спеціалізовані майданчик. Проте, ГУНП в Кіровоградській області не було забезпечено збереження тимчасово затриманого транспортного засобу, який в подальшому зник під час його зберігання на території майданчика територіального підрозділу ГУНП.

Суд дійшов висновку, що саме через дії ГУНП в Кіровоградській області, що проявилися у недбалому ставленні до обов`язку забезпечити належне зберігання транспортного засобу, позивачу завдано збитків внаслідок втрати його майна, тому з відповідача підлягає стягненню матеріальну шкоду, та завдану у зв`язку з цим моральну шкоду.

Суд вважав, що оскільки складеного акту про примусове відчуження майна не надано як і не надано доказів проведеної оцінки транспортного засобу, яка в такому випадку має бути обов`язково відповідно до статті 8 Закону №4765, дії відповідача ГУНП в Кіровоградській області з передачі автомобіля третім особам є незаконним і неправомірним. Процедури передачі транспортного засобу належного позивачу в порядку примусового відчуження в умовах воєнного стану про яку вказує представник відповідача не дотримано. Жодного підтверджуючого документу про те, що транспортний засіб позивача було передано відповідачем ГУНП в Кіровоградській області саме за особливими процедурами в умовах воєнного стану не надано. Лист командира в/ч НОМЕР_4 від 01.06.2022 року не може слугувати належною правовою підставою вилучення транспортного засобу AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 у позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Державна казначейська служба подала до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Вказує, що ухвалюючи рішення суд не врахував висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.008.2018 по справі №686/16161/16-ц, що правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної служби, інші докази.

За відсутності будь-яких рішень, якими б були визнані неправомірними дії/бездіяльність Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області пов`язані з вилученням належного Позивачу майна, суд першої інстанції помилково зробив висновки в цивільному провадженні про наявність таких протиправних дій.

Вважає, що належні докази встановленої протиправності дій/бездіяльності Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, пов`язаної з вилученням та/або втратою належного позивачу майна, в матеріалах справи відсутні.

Також вказує, що Казначейство діє відповідно до повноважень та компетенції, визначених, зокрема, Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215 (далі Положення).

Згідно з Положенням Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порідку, зокрема, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному Банку; здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдало (до того ж сам позивач не вказує на Казначейство, як порушника своїх прав). Відповідно до вимог Конституції України, ЦК України та інших актів законодавства, й обов`язкових висновків Конституційного суду України Казначейство не повинно нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу внаслідок незаконних дій, зокрема, інших державних органів.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦК України юридичні особи, створені державою не відповідають за зобов`язаннями держави. Участь органів Казначейства у справі зумовлена лише особливостями бюджетного законодавства. Органи Казначейства не уособлюють державу, як «власника» відповідних коштів, і виступають у даних судових справах не як юридичні особи, які самостійно несуть відповідальність за власними зобов`язаннями, а як органи, уповноважені державою провести відповідні перерахування за рахунок бюджетних коштів.

Попри це, суд у рішенні безпідставно вирішив стягнути кошти з Казначейства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 в справі №910/23967/16 (провадження №12-110гс18) та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 у справі №607/5841/17 (провадження №61-29065св18), від 18.11.2020 у справі №554/5980/18 (провадження №61-7636св19), від 15.06.2022 у справі №398/2910/20 (провадження №61-934св22), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.02.2022 у справі №757/6203/21-ц (провадження №61-20656св21), від 23.02.2022 у справі №757/23994/20-ц, від 28.04.2022 у справі №464/5200/19, від 25.01.2023 у справі №757/4091/20-ц, висловлена правова позиція, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України.

У таких справах резолютивні частини рішень не повинні містити відомості про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі №641/4272/19 зазначено, що залучення або незалучення до участі у спорах з державою ДКС України чи її територіального органу не впливає на правильність визначення відповідача у справі, оскільки таким належним відповідачем є Держава Україна, а не ДКС України чи її територіальний орган (див. також постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №242/4741/16-ц (пункт 44), від 25 березня 2020 року №641/8857/17 (пункт 64)). Тому у спорах про стягнення з держави коштів, зокрема і про стягнення відшкодування завданої шкоди (компенсації), немає необхідності визначати відповідачем ДКС України або її територіальний орган. Останні зобов`язані виконати відповідне рішення суду незалежно від їхньої участі у розгляді справи за позовом до держави.

Пунктом 3 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягає з`ясуванню, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні... (п. 5 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди»).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України позивачу необхідно довести в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями її заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Розмір моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зазначає про відсутність належних доказів завдання моральних страждань, оскільки вони ґрунтуються лише на суб`єктивних твердженнях позивача не підтверджених належними доказами, що є лише суб`єктивними припущеннями та не можуть братися судом до уваги. Також позивачем не надано обґрунтованого роз рахунку суми моральної шкоди та критеріїв з яких він виходив визначаючи розмір шкоди.

Відзив на цю апеляційну скаргу не подано.

ГУНП в Кіровоградській області також подало апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Вказує, що 03.07.2021 о 12.30 на спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області автомобілем- евакуатором марки МАN д.н.з. НОМЕР_5 у супроводі інспектора УПП в Кіровоградській області ДППНПУ сержанта поліції Пинзар О. П. був доставлений автомобіль AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 . За період перебування автомобіля на території спеціального майданчика вимога про вилучення вище вказаного транспортного засобу із спеціального майданчика державним виконавцем чи власником до ГУНП в Кіровоградській області не надходила, тому і акт передачі державному виконавцю цього транспортного засобу не складався. З метою недопущення заволодіння ворогом транспортними засобами, які зберігались на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області та відповідно до наказу ГУНП в Кіровоградській області від 24.02.2022 №184 вище вказаний автомобіль було передано у користування військовослужбовцям в/ч НОМЕР_4 для виконання службових завдань Збройних Сил України разом із рядом інших транспортних засобів, які на той час перебували на спеціальному майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області, з подальшим їх оформленням відповідно до Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».

Листами військова частина підтверджує наявність спірного транспортного засобу у їх розпорядженні, але у зв`язку із продовженням активної фази бойових дій у південно-східній частині України, наявністю безповоротних втрат серед особового складу та техніки, а також швидкою зміною оперативної обстановки у відповідних районах, його місцезнаходження постійно змінюється.

Судом не враховано що, вимоги щодо повернення транспортного засобу потрібно пред`являти до органів ДВС та в/ч НОМЕР_4 .

Зазначає, що примусове відчуження або вилучення майна в умовах воєнного стану регулюється, ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» та ст. 3, 4, 9-12 ЗУ «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».

У зв`язку з уведенням Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 (далі - Указ № 64/2022) воєнного стану на всій території України "активується" воєнне законодавство, яке передбачає низку не характерних для мирного часу обмежень й особливих повноважень державних інституцій.

Вказані статті Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачають застосування заходів правового режиму воєнного стану, одним із яких, зокрема, є примусова реалізація майна фізичних і юридичних осіб.

В разі потреби майно, яке належить вам на праві власності, може бути примусово відчужено на користь держави в односторонньому порядку. Закон України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану" визначає, що примусове відчуження майна - це позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості.

Зазначає, що примусове відчуження майна під час воєнного стану здійснюють військове командування разом із військовими адміністраціями самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану).

Відповідне рішення військового командування погоджують із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради. А в місцевостях, де відбуваються бойові дії, примусове відчуження або вилучення майна здійснюють за рішенням військового командування без погодження з органами, зазначеними в ч. 1 цієї статті.

Військовим командуванням, яке має повноваження ухвалювати рішення про примусову реалізацію майна, є: Головнокомандувач Збройних Сил України; Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України; командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України; командувачі (начальники) органів військового управління; командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань (ч. 1 ст. З Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

Примусову реалізацію майна в умовах воєнного стану здійснюють із попереднім повним відшкодуванням його вартості, а в разі неможливості попереднього повного відшкодування таке майно примусово відчужують із наступним повним відшкодуванням його вартості.

Наступне відшкодування вартості майна здійснюють упродовж п`яти наступних після скасування воєнного стану бюджетних періодів за результатом розгляду заявки власника майна, яку він має подати до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем відчуження.

Виплату повної компенсації здійснюють у порядку черговості оформлення висновків за рахунок і в межах коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати наступної повної компенсації за примусово відчужене майно.

У разі якщо після скасування правового режиму воєнного стану примусово відчужене майно збереглось, а колишній власник або вповноважена ним особа наполягає на його поверненні, таке повернення здійснюють у судовому порядку.

Судом при прийнятті рішення не враховано, що відповідно до вказаного законодавства, відшкодування вартості майна або його повернення можливе лише після скасування воєнного стану.

В матеріалах, наданих позивачем разом з позовною заявою, на обґрунтування наявності підстав для відшкодування шкоди міститься лише запити позивача та відповіді ГУНП в Кіровоградській області надані запити, в самому позові, позивач як на підстави наявності права на відшкодування шкоди, посилається на ст. 1166 та ст. 1173 ЦК України.

Звертає увагу на те, що виходячи з положень ст. 19, 20 ЦПК України та ст. 19 КАС України, вирішення питання щодо правомірності рішень, дій чи бездіяльності службових або посадових осіб органів державної влади віднесено до компетенції адміністративних судів, а тому суд в порядку цивільного судочинства, не може визнати правомірними чи неправомірними дії або бездіяльність службових або посадових осіб органів державної влади, як суб`єктів владних повноважень, так як визнання неправомірності дій не віднесено до компетенції цивільних судів.

Рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб вважаються правомірними, поки не встановлено протилежного, а такий факт може бути встановлено лише в порядку адміністративного судочинства, суд загальної юрисдикції не може робити висновків щодо неправомірності чи протиправності дій або бездіяльності органів державної влади стосовно складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 19.03.2020 у справі №686/13212/19.

Суд не врахував, що, сам факт передачі транспортного засобу не є безумовною підставою для відшкодування моральної та матеріальної шкоди та не вказує жодним чином на неправомірність дій посадових чи службових осіб органів державної влади.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому ставить питання про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідач Державна казначейська служба свого представника в судове засідання не направила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника ГУНП в Кіровоградській області за довіреністю Тарасенка Я. І., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника позивача адвоката Слюсара О. В., який заперечував проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а судове рішення скасуванню.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 19.03.2013 року ВРЕР-4 ДАІ в м. Києві.

Згідно звіту про оцінку транспортного засобу від 06.06.2023 середня ринкова вартість автомобіля AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 складає 510500,00 грн (а.с.26-29).

09.06.2020 державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в ході примусового виконання судового рішення про стягнення коштів з ОСОБА_1 , винесено постанову про розшук майна боржника ВП № 61802984, а саме вищевказаного транспортного засобу, відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.15).

Згідно копії акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 03.07.2021 транспортний засіб AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , який оголошено в розшук державним виконавцем, було виявлено патрульними поліцейськими при русі по вул. Яновського у м. Кропивницькому і на виконання постанови державного виконавця, поліцейськими вищевказаний транспортний засіб було тимчасово затримано та доставлено за допомогою евакуатора на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Кіровоградській області у м. Кропивницький по проспекту Інженерів, 1 (а.с.17).

03.07.2021 складено акт прийому-передачі речового доказу (огляду транспортного засобу) - транспортного засобу AUDI A6 НОМЕР_1 (а.с.19-20,62-65).

Згідно інформації ГУНП у Кіровоградській області від 28.04.2023, наданої на запит адвоката Слюсаря О., 03.07.2021 о 12.30 на спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області у супроводі інспектора УПП в Кіровоградській області ДПП НПУ сержанта поліції Пинзар О. П. був доставлений автомобіль AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 . За період перебування автомобіля AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 на території спеціального майданчика вимога про вилучення вище вказаного транспортного засобу із спеціального майданчика державним виконавцем чи власником до ГУНП в Кіровоградській області не надходила, тому і акт передачі державному виконавцю цього транспортне Враховуючи вищевикладене повідомляємо, що автомобіль AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 станом на 19.04.2023 року на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області не перебуває. З метою недопущення заволодіння ворогом транспортними засобами, які зберігались на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області та відповідно до наказу ГУНП в Кіровоградській області від 24.02.2022 №184 вище вказаний автомобіль було передано у користування військовослужбовцям в/ч НОМЕР_4 для виконання службових завдань Збройних Сил України разом із рядом інших транспортних засобів, які на той час перебували на спеціальному майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області, з подальшим їх оформленням відповідно до Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» (а.с.24-25).

Листом від 07.07.202 ГУНП в Кіровоградській області повідомило адвоката Погребняка О. про те, що вимоги щодо повернення AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 потрібно пред`явити до органів ДВС та в/ч НОМЕР_4 (а.с.59-60).

Згідно копії листа військової частини НОМЕР_4 від 12.05.2022 із штраф майданчика ГУНП у Кіровоградській області військовою частиною було отримано ряд непрацездатних (пошкоджених) транспортних засобів без відповідних документів та ключів від них, серед яких наявний автомобіль AUDI A6 Quattrо, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 (а.с.67-68).

Відповідно до інформації наданої ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області зі штраф майданчика ГУНП у Кіровоградській області було отримано, під відновлення, ряд непрацездатних машин без відповідних документів та ключів від них, серед яких наявний автомобіль AUDI A6 Quattrо, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , повідомити місцезнаходження транспортних засобів, їх наявність, підтвердити чи заперечити їх втрату немає змоги, у звязку з великою інтенсивністю ведення бойових дій підрозділами, переміщення підрозділів по всій лінії зіткнення та іншим, в силу виконання військовою частиною специфічних завдань (а.с.69-70).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Завдання майнової (матеріальної) шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частини перша та третя статті 22 ЦК України).

За загальним правилом шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1102 визначає правила зберігання транспортних засобів вилучених поліцейськими на спеціальних майданчиках і стоянках, а також їх повернення.

Пунктом 2 вказаної Постанови КМУ № 1102 покладено на Національну поліцію забезпечити функціонування спеціальних майданчиків і стоянок для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

У пункті 2-21 Порядку № 1102, передбачено, що у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» здійснюється його тимчасове затримання шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1102 строк затримання транспортного засобу обчислюється з моменту складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а строк зберігання - з моменту доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Відповідно до п. 15 Порядку № 1102 у разі заподіяння транспортному засобу шкоди під час його транспортування та/або зберігання завдані збитки відшкодовуються за рахунок суб`єкта господарювання, що надає такі послуги, та/або відповідного страхового відшкодування, що здійснюється за правовідносинами обов`язкового страхування цивільної відповідальності суб`єкта господарювання, що надає послуги з транспортування та/або зберігання транспортних засобів у разі їх тимчасового затримання.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України

«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду

з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

При цьому відповідно до положень статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За змістом статті 1174 ЦК України обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди.

При розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної виконавчої влади, їх посадових осіб суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, а також з положень статей 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної ввлади, що мають статус юридичної особи, де працюють ці посадові особи, та відповідних територіальних органів ДКС України.

При цьому залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКС України чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не ДКС України чи її територіальний орган (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №242/4741/16-ц, провадження №14-515цс19).

Встановлено, що 09.06.2020 державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в ході примусового виконання судового рішення про стягнення коштів з ОСОБА_1 , винесено постанову про розшук майна боржника ВП №61802984, а саме автомобіля AUDI A6 Quattrо, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.15).

Транспортний засіб вилучено працівниками ГУНП в Кіровоградській області 03.07.2021,відомості про переміщення транспортного засобу в Журналі обліку прийняття і видачі тимчасово затриманих транспортних засобів, що зберігаються на спеціальному майданчику відсутні. Транспортний засіб AUDI A6 не перебуває на інших спецмайданчиках Головного управління Національної поліції. Відповідач ГУНП в Кіровоградській області є відповідальною особою за зберігання транспортних засобів, які тимчасово затримані та передані на відповідальне зберігання на спеціалізовані майданчик. ГУНП в Кіровоградській області не було забезпечено збереження тимчасово затриманого транспортного засобу, який в подальшому зник під час його зберігання на території майданчика територіального підрозділу ГУНП.

Суд визнав, що дії відповідача ГУНП в Кіровоградській області з передачі автомобіля третім особам є незаконними і неправомірними, оскільки не дотримано процедури передачі належного позивачу транспортного засобу в порядку примусового відчуження в умовах воєнного стану, про які зазначав представник відповідача. Жодного підтверджуючого документу про те, що спірний транспортний засіб було передано відповідачем ГУНП в Кіровоградській області саме за особливими процедурами в умовах воєнного стану, не надано. Лист командира в/ч НОМЕР_4 від 01.06.2022 року не може слугувати належною правовою підставою вилучення транспортного засобу AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 у позивача.

Суд дійшов висновку, що саме через дії ГУНП в Кіровоградській області, які полягають у недбалому ставленні до обов`язку забезпечити належне зберігання транспортного засобу, позивачу завдано збитків внаслідок втрати його майна, тому з відповідача підлягає стягненню матеріальну шкоду, та завдану у зв`язку з цим моральну шкоду.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Предметом доказування у цій справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) щодо збереження майна посадових осіб Головного управління національної поліції в Кіровоградській області при виконанні вимог постанови державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькиому Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Соколової О. В. про розшук майна боржника у виконавчому провадженні (ВП № 61802984) ОСОБА_1 , а саме: належного йому автомобіля AUDI A6 Quattrо, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) працівників поліції і заподіяння ними шкоди.

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статтей 1166, 1167 ЦК України є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними.

Встановлено, що на виконання постанови державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 09.06.2020 про розшук майна боржника, а саме, автомобіля AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , 03.07.2021 ГУНП у Кіровоградській області у м. Кропивницький виявлено вказаний транспортний засіб та вилучено його власника, про що складено відповідний акт (а.с.17).

03.07.2021 складено акт прийому-передачі речового доказу (огляду транспортного засобу) - транспортного засобу AUDI A6 НОМЕР_1 (а.с.19-20,62-65).

03.07.2021 на спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області у супроводі інспектора УПП в Кіровоградській області ДПП НПУ сержанта поліції Пинзар О. П. доставлений автомобіль AUDI A6 Quattrо, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 . З метою недопущення заволодіння ворогом транспортними засобами, які зберігались на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області та відповідно до наказу ГУНП в Кіровоградській області від 24.02.2022 №184 вище вказаний автомобіль було передано у користування військовослужбовцям в/ч НОМЕР_4 для виконання службових завдань Збройних Сил України разом із рядом інших транспортних засобів, які на той час перебували на спеціальному майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області, з подальшим їх оформленням відповідно до Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» (а.с.24-25).

Листом від 07.07.202 ГУНП в Кіровоградській області повідомило адвоката Погребняка О. про те, що вимоги щодо повернення AUDI A6 Quattrо, сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 потрібно пред`явити до органів ДВС та в/ч НОМЕР_4 (а.с.59-60).

Згідно копії листа військової частини НОМЕР_4 від 12.05.2022 із штраф майданчика ГУНП у Кіровоградській області військовою частиною було отримано ряд непрацездатних (пошкоджених) транспортних засобів без відповідних документів та ключів від них, серед яких наявний автомобіль AUDI A6 Quattrо, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 (а.с.67-68).

Тобто наявні докази, що автомобіль AUDI A6 Quattrо, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 перебуває на зберіганні у військовій частині НОМЕР_4 .

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) чи ВЧ НОМЕР_4 з проханням повернути автомобіль AUDI A6 Quattrо, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 .

Також не надано доказів втрати або знищення автомобіля AUDI A6 Quattrо, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 та неможливості повернення спірного автомобіля,ісудом не встановлено неможливість повернути автомобільупорядку, встановленому законодавством.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про відшкодування з Державного бюджету України майнової та моральної шкоди у зв`язку з втратою майна, обрав неналежний спосіб захисту, оскільки вимоги про відшкодування вартості автомобіля можуть бути пред`явлені лише у разі його втрати або знищення, а автомобіль AUDI A6 Quattrо, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває у розпорядженні військової частини НОМЕР_4 , а тому правильним способом захисту для позивача як власника автомобіля було б витребування його з чужого незаконного володіння або зобов`язання володільця автомобіля повернути його, а не одержання його вартості.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11 березня 2024 року у справі № 757/6016/20-ц.

З огляду на це, безпідставними є доводи позивача, що єдиним належним способом захисту його порушених прав є стягнення з Державного бюджету України заподіяних збитків - вартості спірного автомобіля.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення не відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, оскаржене судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із втратою майна .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь відповідачів підлягає компенсації сплачений судовий збір за подання апеляційних скарг по 9267,90 грн кожному за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної казначейської служби України та Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.01.2024 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із втратою майна залишити без задоволення.

В порядку розподілу судових витрат компенсувати Державній казначейській службі України 9267,90 грн сплаченого судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В порядку розподілу судових витрат компенсувати Головному управлінню Національної поліції в Кіровоградській області 9267,90 грн сплаченого судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник