Номер провадження № 2/521/5589/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шевчук Н.О.,

секретаря судового засідання: Решетняк В.А.

за участю учасників, представників учасників справи:

від ОСОБА_1 не з`явилася;

від ОСОБА_2 - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дітей

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду міста Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

30.07.2024 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

06.08.2024 року до суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 07.08.2024 року по справі відкрито провадження, встановлено порядок розгляду справи.

Сторони в судове засідання на виклик суду не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про проведення судового засідання по справі без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив.

В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист.

Суд, як передбачено в ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ця норма кореспондується із постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», яка наголошує, що суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дана норма втілена в національному законодавстві, зокрема в ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка регламентує, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», визначено, що інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978р. у справі «Zand v.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 Конвенції, передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Після відкриття провадження у даній справі та призначення дати її розгляду судом було встановлено, що в обґрунтування підстав звернення до Малиновського районного суду міста Одеси, позивач послалася на те, що вона фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а зареєстрована АДРЕСА_3 .

На підтвердження адреси місця проживання позивача, останньою суду надано акт від 05.08.2024 року, підписаний сусідами позивачки.

З отриманої відповіді з Єдиного демографічного реєстру відповіді № 712464 від 30.07.2024 року, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», вбачається, що адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_3 .

З отриманої відповіді з Єдиного демографічного реєстру відповіді № 712981 від 30.07.2024 року, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», вбачається, що адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_2 є: АДРЕСА_3 .

Так, нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Законом визначено, що місцем перебування є житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги.

Сам по собі факт проживання/перебування особи за певною адресою без реєстрації у встановленому законом порядку свого місця проживання чи місця перебування не дає підстав для розгляду справи певним судом, в межах підсудності якого проживає така особа.

Відповідно до п.12 ст.2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Згідно з п.6 ст.5 зазначеного Закону реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

Таким чином, у даному разі позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини може пред`являтися до суду лише за зареєстрованим місцем проживання або відповідача, або позивача, оскільки наданий позивачем Акт проживання не є належним доказом реєстрації останньої у вказаному приміщенні. (Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.08.2024 року у справі №552/5908/22).

Отже, посилання позивача про те, що вона фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , без реєстрації, що є підставою подання позову до Малиновського районного суду міста Одеси, є безпідставним.

Відповідно до ст.378 ЦПК України порушення правил підсудності є підставою для скасування судового рішення у справі.

З огляду на адресу реєстрації місця проживання сторін, справа належить до територіальної юрисдикції Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області та підстави для розгляду позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дітей Малиновським районним судом міста Одеси відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Спори між судами про підсудність, відповідно до ст. 32 ЦПК України, не допускаються.

Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 32 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що підстави для розгляду даної цивільної справи Малиновським районним судом м. Одеси відсутні, а справа підлягає передачі за підсудністю, на розгляд до територіальної юрисдикції Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (адреса: 68600, м. Ізмаїл, вул. Клушина, 2, Одеської області).

На підставі викладеного та керуючись ст. 30, 31, 32, 187, 260, 353, 378 ЦПК України, Малиновський районний суд міста Одеси

УХВАЛИВ:

Передати цивільну справу № 521/11975/24 (провадження 2/521/5589/24) за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дітей за підсудністю до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (адреса: 68600, м. Ізмаїл, вул. Клушина, 2, Одеської області).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала складена та підписана 19.09.2024 року.

Суддя: Н.О. Шевчук