ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2808/24 Справа № 216/6820/23 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Бондар Я.М., Корчистої О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №216/6820/23 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2023 року, ухвалене у складі судді Кузнецова Р.О., -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» звернулось до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в обґрунтування якого зазначили, що 15.07.2023 року за адресою мешкання відповідача: АДРЕСА_1 , представниками АТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення №005019, відповідно до якого було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року, втручання в роботу ПЛГ, а саме, не відповідність пломб заводу виробника. Пломби виймаються, є вільний доступ до відлікового механізму. Акт про порушення підписано представниками АТ «Криворіжгаз». Відповідач не надав доступ для зняття лічильника для проведення експертизи.

26.07.2023 року в приміщенні АТ «Криворіжгаз» було проведено засідання комісії з розгляду акту про порушення №005019, враховуючи те що споживачем не було доставлено пакувального пакету з лічильником газу, керуючись приписами п.6 гл.10 р.Х Кодексу газорозподільних систем, комісія прийняла рішення про задоволення Акту про порушення та виконання нарахування за необлікований об`єм природного газу за період з 24.02.2023 року по 15.07.2023 року на суму 13174,14 грн.

Боржнику в установленому порядку було направлено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, однак сплата боргу у повному обсязі не здійснена.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду та просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати у вигляді судового збору.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2023 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог повністю.

В обґрунтування зазначив, що із відео, яке було долучено до позовної заяви вбачається, що представник споживача відмовився запакувати демонтований представниками АТ «Криворіжгаз» лічильник, а також повідомив, що не бажає розмовляти з останніми, крім того, на відео зафіксовано, що він закриває двері перед представниками АТ «Криворіжгаз», зі словами «зустрінемось у суді».

Позивач вважає, що дані активні дії споживача вказують на те, що він бажав уникнути фіксації факту виявленого порушення та оформлення матеріалів демонтажу лічильника газу та направлення його на експертизу.

На думку позивача, закриваючи перед представниками АТ «Криворіжгаз» вхідні двері в квартиру, відповідач підтвердив факт того, що він не збирається підписувати складені представниками документи.

Наполягає на тому, що представник споживача під час складання акту про порушення виразив своє волевиявлення щодо відмови від підпису у формі конкретної дії, а саме, закривши перед представниками АТ «Криворіжгаз» двері. Зокрема, відповідач на засідання комісії не з`явився, лічильник для проведення його експертизи не доставив.

Зазначає, що факт викривлення результатів обліку газу також підтверджується реєстром зняття контрольних показів лічильника, відповідно до яких показники змінились у бік зменшення.

Вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив надмірний формалізм, що призвело до необґрунтованого та незаконного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Якименко С.Г., вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми Кодексу ГРС щодо дійсності Акту про порушення. Апеляційна карга не обґрунтована, тому не підлягає задоволенню.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна у позову у даній справі складає 13174,14 грн., що є меншим ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому дану справу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 15.07.2023 року за адресою мешкання відповідача під час огляду лічильника газу марки «Самгаз» RS 2001 типорозміру G-4, №5419668 у працівників Оператора ГРМ виникла підозра щодо втручання в лічильник газу, про що було складено Акт про порушення від 15.07.2023 №KR 005019. В акті зазначено: «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Втручання в роботу ПЛГ, а саме невідповідність пломб заводу виробника. Пломби виймаються, є вільний доступ до відлікового механізму (споживач закрив на адресі одного з працівників AT «Криворіжгаз», після чого було викликано поліцію для влаштування порядку). Споживачем, не надано згоди для пакування ПЛГ у сейфпакет. ПЛГ залишився на адресі не запакований». Зазначений Акт про порушення було підписано представниками AT «Криворіжгаз» з відміткою про відмову від його підпису споживачем, що засвідчено відеозйомкою. У пункті 8 вказаного вище Акту про порушення було зазначено дату та час проведення засідання комісії Оператора ГРМ з його розгляду. Також до акту додано фото лічильника газу та відеозапис (а.с.12-17).

15.07.2023 року лічильник газу марки «Самгаз» RS 2001 типорозміру G-4 №5419668 було демонтовано для проведення експертизи, про що також було складено Акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 15.07.2023 № та Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 15.07.2023 №231 в якому зазначено: «Підозра на втручання в пломби заводу виробника, а саме пломби виймаються та є доступ до відлікового механізму. Споживачем, не надано згоди для пакування ПЛГ у сейфпакет в присутності працівників, ПЛГ залишився на адресі не запакований. Експертиза лічильника газу відбудеться 19.07.2023 року о 8.30 за адресою: АДРЕСА_2 ». Вищевказаний акт про демонтаж та протокол підписані двома представниками AT «Криворіжгаз» з відміткою про відмову від їх підпису споживачем (представником споживача) (а.с.18, 20).

На адресу споживача засобами кур`єрської доставки надіслано лист Оператора ГРМ від 18.07.2023 року з наданням примірників Акту про порушення від 15.07.2023 року №KR 005019, Акту про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 15.07.2023 року № та Протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 15.07.2023 року №231. Крім того, вказаним листом було зазначено про перенесення дати експертизи лічильника газу на 26.07.2023 року та зазначено про необхідність доставки споживачем демонтованого лічильника газу для проведення його експертизи, а також запрошено споживача за адресою Оператора ГРМ 24.08.2023 року на засідання комісії з розгляду Акту про порушення від 15.07.2023 року №KR 005019 (а.с.23, 24).

Споживачем не було доставлено 26.07.2023 року за адресою Оператора ГРМ лічильник газу для проведення його експертизи, у зв`язку з чим комісією AT «Криворіжгаз» складено Протокол засідання комісії щодо експертизи ЗВТ від 26.07.2023 року №099, згідно з яким: «не доставка споживачем лічильника газу на визначену дату зсідання комісії з проведення експертизи розглядається як підтвердження факту (підозри) визначеної у протоколі №231 від 15.07.2023 року, а саме: розд.XI гл.2 п.1 п.п.3 - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Факт втручання в роботу лічильника газу шляхом заміни обох пластикових пломб заводу-виробника на підробні - не закріплені гачками ніжок у технологічних отворах скла відлікового механізму, внаслідок чого пломби виймаються даючи вільний доступ до відлікового механізму з метою викривлення результатів обліку газу - вважається доведеним» (а.с.25).

24.08.2023 року на засіданні комісії AT «Криворіжгаз» було розглянуто Акт про порушення від 15.07.2023 року №KR 005019 та прийнято рішення про його задоволення та проведено донарахування необлікованого об`єму спожитого природного газу за період з 24.02.2023 року по 15.07.2023 року на суму 13174,14 грн. про що свідчить Витяг з протоколу №16 від 24.08.2023р. (а.с.26).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що Акт про порушення №KR 005019від 15.07.2023 року, відповідно до вимог пункту 4 глави 5 розділу XI Кодексу - є недійсним. та у позивача були відсутні підстави для здійснення донарахування обсягу природного газу за адресою споживача. Разом з тим надана AT «Криворіжгаз» до суду копія відеофіксації не підтверджує факт відмови відповідача від підписання вказаного Акту про порушення. Отже, оскільки позиція позивача з нарахування заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу зводилась до несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, яке підтверджується актом про порушення, який відповідно до Кодексу газорозподільних систем вважається недійсним, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року.

За приписами статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з постановою НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 ПАТ «Криворіжгаз» наділене правом провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в м. Кривий Ріг) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні підприємства.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Згідно постанови НКРЕКП № 943 від 04.06.2019 внесено зміни в повне та скорочене найменування ліцензіата, а саме повне найменування Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» та скорочене найменування АТ «Криворіжгаз».

В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Отже, позивач є газорозподільним підприємством оператором газорозподільної системи в розумінні п.п. 3 п. 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів до газорозподільної мережі для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498.

Такий договір укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. Фактом приєднання до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та /або документально підтвердження споживання природного газу (п. 2 гл. 1 розділу 6, п. 4 гл. 3 розділу 6 Кодексу ГРМ).

Відповідно, відповідач у розумінні вказаних норм законодавства, є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , що розподіляється позивачем, оскільки споживає природний газ для власних потреб та здійснює оплату його вартості.

Так, відповідно до п.п. 3 п. 1 Глави 2 Розділу 11 Кодексу, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Згідно з п.2 Глави 10 Розділу 10 Кодексу, після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає, зокрема сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу.

Разом з цим, п. 6 Глави 10 Розділу 10 Кодексу, передбачено, що якщо при обстеженні пакувального пакета (тари) виявляється факт пошкодження пломби, встановленої на пакувальному пакеті (тарі), або пакувальний пакет з пломбою/ЗВТ не буде своєчасно доставлений відповідальною стороною на експертизу, а відповідальною стороною за його доставку на експертизу був визначений споживач (суб`єкт ринку природного газу) - факт пошкодження пломби або недоставка на експертизу пакувального пакета має розглядатися як підтвердження фактів (підозр), визначених у протоколі, з відповідними наслідками, передбаченими цим Кодексом.

При цьому, відповідно до п. 1 Глави 3 Розділу 11 Кодексу, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців.

Одночасно з цим, пунктом 4 глави 5 розділу XI Кодексу визначено, що у разі відмови споживана (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали:

- або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою;

- або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого. самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2023 року працівниками оператора ГРМ було складено Акт про порушення від 15.07.2023 року №KR 005019, який підписано двома представниками оператора ГРМ (за відсутності відповідного відеозапису) та не засвідчений підписом незаінтересованої особи, яка може свідчити про відмову споживача від його підпису.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що відмова у формі конкретної дії споживача під час складання акту про порушення, а саме закриття перед представниками АТ «Криворіжгаз» двері, не може вважатись відмовою від підпису, як це зазначає позивач.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Акт про порушення №KR 005019 від 15.07.2023 року, відповідно до вимог пункту 4 глави 5 розділу XI Кодексу, вважається в даному випадку недійсним, та у позивача були відсутні підстави для здійснення донарахування обсягу природного газу за адресою споживача.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт викривлення результатів обліку газу підтверджується реєстром зняття контрольних показів лічильника, відповідно до яких показники змінились у бік зменшення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відсутні належні письмові докази зазначеного, та дана обставина прямо не вказує на причинно наслідковий зв`язок зменшення показників облікованого спожитого газу саме з наявністю певних порушень прибору обліку в квартирі споживача.

Доводи апеляційної скарги, про наявність відеофіксації відмови позивача від підпису у Акті, яка надана AT «Криворіжгаз» суду і міститься в матеріалах справи, де споживач (відповідач по справі) закриває двері перед представником позивача, колегія суд відхиляє, оскільки копія відеофіксації не підтверджує факт відмови відповідача від підписання Акту про порушення. Позивач не надав до суду інших доказів підтверджуючих відеофіксацію саме відмови споживача від підписання Акту про порушення від 15.07.2023 року №KR 005019.

У зв`язку з чим, колегія суддів також не може прийняти доводи апеляційної скарги про те, що із відео, яке було долучено до позовної заяви вбачається, що представник споживача відмовився запакувати демонтований представниками АТ «Криворіжгаз» лічильник, а також повідомив, що не бажає розмовляти з останніми.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються доказами яким надана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду, зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2023 року немає.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді: