Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5834/20 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А.
Категорія 10 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Талько О.Б.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Житомирі цивільну справу №279/5834/20 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл автомобіля в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Недашківської Л.А. в м. Коростень,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила розділити між нею та ОСОБА_2 автомобіль марки Nissan X-TRAIL VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_2 в територіальному сервісному центрі №1843, виділивши ОСОБА_2 на праві власності автомобіль, а на її користь стягнувши з ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 автомобіля в сумі 216 180,00 грн та витрати по оплаті судової експертизи в сумі 2000 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 14 лютого 2009 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 про що було зроблено актовий запис №2. Вказує, що в період шлюбу вони придбали по договору купівлі-продажу автомобіль марки Nissan X-TRAIL VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який був зареєстрований на ОСОБА_2 . Зазначає, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.03.2020 було визнано за нею право власності на 1/2 частину автомобіля марки Nissan X-TRAIL VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Стверджує, що після припинення сімейних відносин ОСОБА_2 забрав автомобіль, користується і розпоряджається ним на власний розсуд, провести перереєстрацію автомобіля, вказавши її співвласником відмовляється, як і відмовляється розділити добровільно вказаний автомобіль. Зазначає, що відповідно до висновку №481 від 29.09.2021 судового експерта Арефіна М.Г. вартість автомобіля становить 412 360,00 грн. Враховуючи вищевикладене просила задовольнити позов в повному обсязі.

У січні 2021 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності, у якому просив поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя за яким:

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку автомобіля марки Nissan X-TRAIL VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на спальний гарнітур та корпусні меблі для спальні з розсувними дверима з дзеркалами ручної роботи, вартістю 9000,00 грн., спальне ліжко ручної роботи вартістю 10000,00 грн., кухонний стіл з шістьма табуретками з натуральної деревини ручної роботи вартістю 5000,00 грн., м`який диван-куточок Хмельницької меблевої фабрики вартістю 6500,00 грн., меблева стінка з натуральної деревини вартістю 7500,00 грн., комп`ютерний стіл дерев`яний вартістю 4500,00 грн., стіл компактний кухонний з металевими ніжками вартістю 3500,00 грн., чотири освітлювальні люстри вартістю 7000,00 грн., три телевізори кольорових імпортного виробництва вартістю 15500,00 грн., відеоплеєр та відеокамера імпортного виробництва вартістю 7700,00 грн., три склопакети віконні та склопакет балконний вартістю 15000,00 грн., два холодильника з морозильними камертами «Samsung» та «BEKO» вартістю 15000,00 грн., чотири міжкімнатні дерев`яні двері вартістю 6000,00 грн., двері для зали розсувні зі склопакетаом-вітражем вартістю 3000,00 грн., двері вхідні металеві напівброньовані у комплекті з двома посиленими замками вартістю 8500,00 грн., морозильна камера виробництва Беларусь вартістю 4500, 00 грн., дві пральні машинки «Samsung» та «Elektrolukx» вартістю 9500,00 грн., газову плиту з електро-духовкою імпортного виробництва вартістю 5000,00 грн., електровитяжку «Pyramida» вартістю 4000,00 грн., газовий двуконтурний котел італійського виробництва вартістю 6000,00 грн., мікрохвильова піч та мультиварки імпортного виробництва варістю 2500,00 грн., хлібопічка імпортного виробництва вартістю 850,00 грн., ванна акрилова імпортного виробництва вартістю 4700,00 грн., унітаз в комплексі зі зливним бачком імпортного виробництва вартістю 2800,00 грн., раковина кухонна та рукомийник у ванну вартістю 3650,00 грн., три батареї опалювальні з алюмінію в комплекті вартістю 10000,00 грн., труби металопластикові для теплої підлоги більше 20 погонних метрів вартістю 6000,00 грн., два дорожніх велосипеда для дорослих вартістю 5000,00 грн., чотири художні картини вартістю 12000,00 грн., перевод на особисту банківську картку вихідної допомоги в 2010 році в сумі 12000,00 грн., перевод на особисту банківську картку 1/2 страхової суми 25000,00 грн., банківські метали 1,1,3,3,5 грам придбані в Овруцькій філії «Правексбанк» на ім`я ОСОБА_2 вартістю 13000,00 грн., фасадний та внутрішній поточний ремонт будинку та пічного опалення по АДРЕСА_1 (загальною площею 70м2) понад 25000,00 грн., а всього на суму 254 700,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю у вартості спільного майна подружжя в сумі 129 350,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає 14 лютого 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, який рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 28 липня 2020 року було розірвано. Вказує, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.03.2020 було визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки Nissan X-TRAIL VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Стверджує, що сторонами за час спільного проживання було придбано, крім спірного автомобіля інше майно, а саме: спальний гарнітур та корпусні меблі для спальні з розсувними дверима з дзеркалами ручної роботи, вартістю 9000,00 грн., спальне ліжко ручної роботи вартістю 10000,00 грн., кухонний стіл з шістьма табуретками з натуральної деревини ручної роботи вартістю 5000,00 грн., м`який диван-куточок Хмельницької меблевої фабрики вартістю 6500,00 грн., меблева стінка з натуральної деревини вартістю 7500,00 грн., комп`ютерний стіл дерев`яний вартістю 4500,00 грн., стіл компактний кухонний з металевими ніжками вартістю 3500,00 грн., чотири освітлювальні люстри вартістю 7000,00 грн., три телевізори кольорових імпортного виробництва вартістю 15500,00 грн., відеоплеєр та відеокамера імпортного виробництва вартістю 7700,00 грн., три склопакети віконні та склопакет балконний вартістю 15000,00 грн., два холодильника з морозильними камертами «Samsung» та «BEKO» вартістю 15000,00 грн., чотири міжкімнатні дерев`яні двері вартістю 6000,00 грн., двері для зали розсувні зі склопакетаом-вітражем вартістю 3000,00 грн., двері вхідні металеві напівброньовані у комплекті з двома посиленими замками вартістю 8500,00 грн., морозильна камера виробництва Беларусь вартістю 4500, 00 грн., дві пральні машинки «Samsung» та «Elektrolukx» вартістю 9500,00 грн., газову плиту з електро-духовкою імпортного виробництва вартістю 5000,00 грн., електровитяжку «Pyramida» вартістю 4000,00 грн., газовий двуконтурний котел італійського виробництва вартістю 6000,00 грн., мікрохвильова піч та мультиварки імпортного виробництва варістю 2500,00 грн., хлібопічка імпортного виробництва вартістю 850,00 грн., ванна акрилова імпортного виробництва вартістю 4700,00 грн., унітаз в комплексі зі зливним бачком імпортного виробництва вартістю 2800,00 грн., раковина кухонна та рукомийник у ванну вартістю 3650,00 грн., три батареї опалювальні з алюмінію в комплекті вартістю 10000,00 грн., труби металопластикові для теплої підлоги більше 20 погонних метрів вартістю 6000,00 грн., два дорожніх велосипеда для дорослих вартістю 5000,00 грн., чотири художні картини вартістю 12000,00 грн., перевод на особисту банківську картку вихідної допомоги в 2010 році в сумі 12000,00 грн., перевод на особисту банківську картку 1/2 страхової суми 25000,00 грн., банківські метали 1,1,3,3,5 грам придбані в Овруцькій філії «Правексбанк» на ім`я ОСОБА_2 вартістю 13000,00 грн., фасадний та внутрішній поточний ремонт будинку та пічного опалення по АДРЕСА_1 (загальною площею 70м2) понад 25000,00 грн., а всього на суму 254 700,00 грн.

Зазначає, що в період шлюбу ОСОБА_2 було продано його особисте майно, яке було придбане ним до шлюбу, для купівлі автомобіля марки Nissan X-TRAIL, а саме автомобіль ВАЗ 21043, 1995 року випуску червоного кольору (1500 доларів США (42000,00 грн) та автомобіль марки Ford Fusion, 2006 року випуску, сірого кольору за 85 000,00 грн., а всього 127 000 грн. Вказує, що спірний транспортний засіб слугує ОСОБА_2 допоміжним засобом для переміщення та для забезпечення господарських потреб для організації життєдіяльності. Стверджує, що його пропозиції щодо поділу вищезазначеного майна або можливості зарахування його вартості у вартість 1/2 частки транспортного засобу залишились без задоволення.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл автомобіля в натурі задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 206 180,00 грн вартості 1/2 частини вартості автомобіля марки Nissan X-TRAIL VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Понесені ОСОБА_1 витрати за проведення експертизи у розмірі 2000 грн компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а його зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що в ході розгляду справи призначалася судова оціночна експертиза вартості спірного транспортного засобу, разом з тим відповідно до експертизи та питання які ставила ОСОБА_1 визначалась середньо ринкова вартість транспортного засобу, а не його реальна ринкова вартість на день звернення до суду. Зазначає, що транспортний засіб для огляду експерту не надавався. Вказує, що в ході розгляду справи, ним заявлялася судова товарознавча експертиза щодо визначення вартості спільного нажитого майна, однак вказане клопотання задоволено не було. Зазначає, що згоди на присудження компенсації по транспортному засобу Nissan X-TRAIL VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 він не надавав. Враховуючи викладене, просить рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 листопада 2023 року скасувати, у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 відмовити та задовольнити його зустрічний позов.

26 січня 2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що автомобіль з моменту придбання знаходився у відповідача. Вказує, що ухвалою Коростенського районного суду Житомирської області в рахунок забезпечення позову, на автомобіль було накладено арешт, однак в той час апелянт продовжував користуватися даним майном та зареєстрував його, як робоче місце адвоката. Стверджує, що доступу у неї до автомобіля не було і не має, а тому судовим експертом визначено ринкову вартість автомобіля. Зазначає, що клопотань про призначення експертизи про вартість автомобіля, відповідач не заявляв та іншими доказами вартість автомобіля не спростував. Вказує, що позовна вимога про стягнення вартості 1/2 частини автомобіля передбачає її згоду на отримання компенсації вартості половини автомобіля, а не апелянта. Зазначає, що майно, яке просить визнати спільним сумісним не визначено індивідуальними ознаками, не має назви, виробника, моделі, будь-яких характеристик для його ідентифікації, дати придбання, ціни. Вважає, що ОСОБА_2 не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження придбання майна вказаного в зустрічному позові в період шлюбу, не надано доказів існування вказаного майна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 14 лютого 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виконкомом Кирданівської сільської ради Овруцького району Житомирської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис №2. Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 14.02.2009.

Заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 28 липня 2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

Згідно копії договору дарування квартири від 02.12.2004 ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Під час перебування в шлюбі сторони придбали автомобіль марки Nissan X-TRAIL VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_2 . Наведене підтверджується листом Територіального сервісного центру МВС №1843 від 31.12.2020 та обліковою картою № НОМЕР_4 від 12.03.2011.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 березня 2020 року визнано право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину автомобіля марки Nissan X-TRAIL VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку експерта №481 від 29.09.2021, середня ринкова вартість автомобіля марки Nissan X-TRAIL VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 на 29.09.2021, складає 412 360,00 грн.

Задовольняючи первісний позов суд першої інстанції виходив з того, що спірний автомобіль сторони придбали під час перебування у зареєстрованому шлюбі, автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_2 , є неподільною річчю, рішенням суду за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля, ринкова вартість автомобіля становить 412 360,00 грн., а тому дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 206 180,00 грн в рахунок компенсації вартості 1/2 частини спірного автомобіля.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не подано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження придбання майна вказаного в зустрічному позові в період шлюбу та не подано доказів існування вказаного майна.

Розглядаючи даний спір колегія суддів виходить з наступного.

Позивачка звернулася до суду з метою поділу неподільної речі - автомобіля, що перебуває у спільній частковій власності, який набутий за час перебування у шлюбі з відповідачем. Єдиним варіантом вирішення такого спору бачила відмову від її частки у праві спільної часткові власності на автомобіль і отримання від відповідача грошової компенсації за цю частку.

За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У статті 68 СК України закріплено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або ж реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11).

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або ж реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).

Позивач обрала спосіб захисту своїх прав шляхом стягнення на свою користь вартості належної їй частки у спільному майні - автомобіля, що узгоджується з положеннями частини другої статті 16 ЦК України.

Встановлено, що сторони у період шлюбу придбали автомобіль марки Nissan X-TRAIL VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , рішенням Коростенського міськрайонного суду від 04.03.2020 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля, але фактично автомобілем одноосібно користується ОСОБА_2 .

Відтак, встановивши, що спірний автомобіль сторони придбали під час перебування у зареєстрованому шлюбі, автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_2 , є неполідьною річчю, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що можливим способом поділу автомобіля марки Nissan X-TRAIL VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , є присудження ОСОБА_1 грошової компенсації вартості 1/2 її частки, на що вона згодна і про що просить у позовній заяві.

Щодо визначення вартості транспортного засобу, колегія суддів зазначає наступне.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказав, що висновком експертизи визначено середню ринкову вартість спірного транспортного засобу, а не його реальну ринкову вартість на день звернення до суду, а тому в ході апеляційного розгляду, буде заявлено клопотання про призначення судової експертизи.

Відповідно до висновку експерта №481 від 29.09.2021 року, середня ринкова вартість автомобіля марки Nissan X-TRAIL VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 на 29.09.2021 рік, складає 412360,00 гривень.

Пунктами 3 та 4 частини 5 статті 12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

На виконання вимог п.3, п.4 ч.5 ст.12 ЦПК суд апеляційної інстанції сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, роз`яснив позивачу ОСОБА_2 його права та обов`язки. Зокрема, його право заявити клопотання про проведення судової товарознавчої експертизи. При цьому ОСОБА_2 був попереджений про наслідки вчинення або не вчинення таких процесуальних дій.

Однак позивач після виконання апеляційним судом вимог ч.5 ст.12 ЦПК України будь-яких клопотань про призначення судової товарознавчої експертизи щодо вартості спірного автомобіля не заявляв.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром грошової компенсації замість частки позивачки у праві спільної часткової власності на автомобіль у розмірі 206 180,00 грн., згідно висновку експерта №481 від 29.09.2021.

Як зазначалося вище рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.03.2020 автомобіль марки Nissan X-TRAIL VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 був придбаний на ім`я ОСОБА_2 в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, за ОСОБА_1 визнано право вланості на 1/2 частину вказаного автомобіля.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обгрунтовано відхилив доводи ОСОБА_2 щодо придбання автомобіля за кошти які він отримав від продажу інших автомобілів, які належали йому до укладення шлюбу, його особисті кошти від отриманого страхового відшкодування та вихідної допомоги, судом до уваги не приймаються.

Доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , як відповідачем не було надано згоди на стягнення з нього грошової компенсації за транспортний засіб та не було внесено коштів на депозитний рахунок не грунтуються на вимогах закону.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №209/308/20 виснувала, що частини четверта та п`ята статті 71 СК України не передбачають обов`язкову згоду відповідача на присудження позивачеві грошової компенсації замість частки останнього у праві спільної сумісної власності на майно, а також не передбачають обов`язкове внесення відповідачем на депозитний рахунок суду грошової компенсації у спорах, у яких про припинення своєї частки у праві спільної сумісної власності й отримання компенсації на свою користь просить позивач.

Якщо за позовом одного із подружжя (який відмовляється від його частки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ на користь відповідача - іншого із подружжя - та просить стягнути відповідну грошову компенсацію за таку частку) суд визначить кожному з подружжя ідеальні частки у цьому майні, бо відповідач не погодився на присудження грошової компенсації позивачеві та не вніс відповідну суму на депозитний рахунок, таке судове рішення не буде ефективним для захисту прав та інтересів позивача як співвласника. Залишення неподільної речі у спільній власності не позбавить того із подружжя, хто фактично користується річчю, можливості це робити надалі. Але інший із подружжя, який формально залишається співвласником, усупереч частинам першій і сьомій статті 41 Конституції України за відсутності окремої домовленості фактично позбавляється можливості такого користування, впливу на долю речі, а також грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла.

Щодо зустрічних позовних вимог.

Відповідно до статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом, ОСОБА_2 зазначив, що під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 ними було придбано майно на загальну суму 254 700,00 грн.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки ОСОБА_2 не подав суду належних та допустимих доказів на підтвердження придбання майна вказаного в зустрічному позові в період шлюбу, не подано доказів існування майна, суд пешої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що зустрічний позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 01 березня 2024 року.

Головуючий

Судді