Провадження № 2/686/1060/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі представника відповідача-позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_2 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» про визнання недійсними договору про надання споживчого кредиту та договору факторингу, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості. Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 5 від 09.02.2021 року у розмірі 42791 гривень.

На обґрунтування свого позову представник позивача вказав, що 09.02.2021 р. за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, з використанням сервісу online-кредитування https://cashberrv.com.ua/. ОСОБА_2 було подано заявку на отримання кредиту (JD заявки на кредит: 3132635)! Дана заява № 5 від 09.02.2021 р. знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті https://cashberry.com.ua/.

Законодавством України передбачено оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом чи електронного договору - електронним підписом. Оскільки відповідачем було обрано один із вищеперерахованих варіантів підписання Договору, тим самим підтверджено прийняття умов Кредитного Договору № 5 від 09.02.2021 р., який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на сайті https://cashberry.com.ua/.

Таким чином, ОСОБА_2 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 5 від 09.02.2021 р. з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та 09.02.2021 р. відповідачу були перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 10000 грн.

Дані кошти були перераховані через платіжну систему, що має відповідні ліцензії НБУ, відповідає всім стандартам та вимогам платіжних систем, а також володіє доказами фактичного отримання відповідачем грошових коштів за транзакцією 31289-68420-51763.

Кредитний Договір № 5 від 09.02.2021 р. було укладено строком на 30 днів. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України.

Внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 05.09.2022 р. згідно умов Договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» () відступило право вимоги за Кредитним Договором

№ 5 від 09.02.2021 р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» , а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до Відповідача.

Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 42791 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10000 грн.; заборгованість за відсотками становить 32791 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» про визнання недійсними договору про надання споживчого кредиту та договору факторингу.

Просить визнати недійсним договір №5 від 09.02.2021 року про надання споживчого кредиту, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс»; визнати недійсним договір факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 року, укладений між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс».

На обґрунтування свого позову вказав, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває справа №686/32982/23 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості. Починаючи з березня 2021 року ОСОБА_2 телефонували з вимогами щодо повернення кредитної заборгованості, за договором №5 від 09.02.2021 року про надання споживчого кредиту нібито укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс».

При цьому договір №5 від 09.02.2021 року про надання споживчого кредиту ОСОБА_2 не укладав, не підписував, будь яких, грошових коштів за вказаним договором не отримував, мобільний телефон, зазначений у копії кредитного договору 1) йому не належить, будь-яких відносин з Фінансовою установою не мав та немає про що неодноразово повідомляв ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс».

У зв`язку з вище вказаним, 09 травня 2021 року ним направлено до Хмельницького районного управління поліції в Хмельницькій області заяву про вчинене кримінальне правопорушення за вище вказаних обставин.

У заяві повідомлено про вчинення відносно ОСОБА_2 невідомими особами кримінального правопорушення за вище вказаними обставинами, склад якого передбачено ч. 1 ст.222 КК України (шахрайство з фінансовими ресурсами) та ч.1. ст.189 КК України (вимагання).

17.06.2021 року за вказаною заявою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за вище вказаними обставинами, номер кримінального провадження: 0000606 (копія витягу додається).

Усі вище вказані обставини неодноразово повідомлялися ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та, в подальшому і ТОВ «Діджи Фінанс» від яких в подальшому теж надходили листи з вимогами щодо повернення коштів за цим же кредитним договором. Зокрема, на адресу ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» направлялися наступні листи: від 15.05.2021 року, від 11.08.2021 року, від 04.10.2023 року тощо (копії листів з доказами їх направлення ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» чи ТОВ «Діджи Фінанс» додаються).

Проте, по сьогоднішній день надходять листи, повідомлення, позовні заяви тощо з вимогами щодо повернення грошових коштів за договором №5 від 09.02.2021 року про надання споживчого кредиту. Враховуючи вище вказане, ОСОБА_2 змушений звернутися до суду з вимогою, зокрема, щодо визнання недійсним договору №5 від 09.02.2021 року про надання споживчого кредиту для захисту свої інтересів.

З отриманих листів та вимог, позовної заяви, ОСОБА_2 , стало відомо, що між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» укладено договір №5 від 09.02.2021 року про надання споживчого кредиту, підписаний із застосуванням електронного підпису, згідно умов якого ОСОБА_2 надано кошти в кредит в сумі 10000,00 гривень. Враховуючи вище вказане, відповідачі стверджують, що кредитний договір було укладено з ОСОБА_2 в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису (шляхом направлення одноразового паролю на мобільний телефон, зазначений при вході в особистий кабінет: ) та, відповідно, на виконання вище вказаного договору видано грошові кошти ОСОБА_2 в сумі 10000,00 гривень. Проте, зазначені обставини не відповідають дійсності та спростовуються наступним. Мобільний телефон: НОМЕР_1 , зазначений в кредитному договорі як телефон позичальника, що використовувався для входу в особистий кабінет, на який було направлено одноразовий, не належить ОСОБА_2 . Більше 10 років в його користуванні є мобільний телефон: НОМЕР_2 , який є також і його фінансовими номером (верефікованим банком) та надався при укладенні усіх договорів: житлово-комунальних послуг, договорів про відкриття рахунку, договорах страхування тощо. Зокрема, договір добровільного страхування наземного транспорту від 13.11.2018 року, Договір про надання послуг власнику квартири з централізованого водопостачання і водовідведення, який є членом ОСББ від 12.02.2020 року, декларація про вибір лікаря від 23.02.2021 року; заява-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» від 14.11.2018 року тощо (копії додаються). Крім того, починаючи з 30.12.2021 року він проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно відповіді на адвокатський запит від 19.01.2024 року, військовослужбовець головний сержант ОСОБА_2 користується телефоном: НОМЕР_2 . З вище наведеного вбачається, що номер телефону зазначений в кредитному договорі як телефон позичальника та який з тверджень відповідачів використовувався при вході в особистий кабінет для отримання кредиту- не належить ОСОБА_2 .

Крім того, будь які грошові кошти від ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» він не отримував, в тому числі за договором №5 від 09.02.2021 року про надання споживчого кредиту. Вище вказані обставини неодноразово повідомлялися ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс».

Ним неодноразово направлялися листи з вимогою провести внутрішню перевірку та надати інформацію щодо реквізитів рахунку на який ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» здійснено перерахування коштів за договором №5 від 09.02.2021 року, проте, по сьогоднішній день відповідь не надано.

Згідно парової позиції Верховного суду наведеній в постанові від 29 червня 2022 року по справі №757/40209/20 вбачається, що у випадку, якщо кредитний договір укладений з товариством з іншою особою, а грошові кошти перераховані на банківську картку, яка позивачу не належить, то оспорений договір не відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та зазначені у ньому умови порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Виходячи з цього, Верховний суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання договорів недійсними, зокрема, договір від 01 травня 2019 року № 7, укладений між ОСОБА1 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс.

Він кредитний договір не укладав та не підписував електронним цифровим підписом, номер телефону зазначений в кредитному договорі як телефон позичальника та який з тверджень відповідачів використовувався при вході в особистий кабінет для отримання кредиту- не належить ОСОБА_2 , будь які грошові кошти надання споживчого кредиту не отримував. З вище наведеного вбачається, що кредитний договір № 5 від 09.02.2021 року про надання споживчого кредиту, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» не відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та зазначені у ньому умови порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, право вимоги до нього за договором №5 від 09.02.2021року про надання споживчого кредиту було відступлено ТОВ «Діджи Фінанс», шляхом укладення договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 року.

З вище наведеного вбачається, що для ефективного захисту прав та інтересів ОСОБА_2 , у випадку ухвалення судом рішення про визнання недійсним оспорюваного договору №5 від 09.02.2021 року про надання споживчого кредиту існує необхідність визнання недійсним вите вказаного договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 року за умовами якого було від ступлено (передано) право вимоги до ОСОБА_2 за недійним договором.

Представник позивача-відповідача направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Також, направив до суду відповідь на відзив ОСОБА_2 .

Представник відповідача-позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви ТОВ «Діджи Фінанс» заперечила, зустрічну позовну заяву підтримала. Направила до суду відзив на первісний позов.

Представник ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_2 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості слід відмовити. Зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» про визнання недійсними договору про надання споживчого кредиту та договору факторингу підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом об`єктиво встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5 від 09.02.2021 року у розмірі 42791 гривень. З посиланням на те, що ОСОБА_2 було подано заявку на отримання кредиту (JD заявки на кредит: 3132635)! Дана заява № 5 від 09.02.2021 р. знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті https://cashberry.com.ua/.

Відповідно до укладеного кредитного договору №5, ТОВ «Діджи Фінанс» надало ОСОБА_2 кредит у сумі 10000 грн зі сплатою орієнтовної реальної процентної ставки 624,15% річних.

Дані кошти були перераховані через платіжну систему за транзакцією

31289-68420-51763.

Відповідно до договору кредит надається виключно за допомогою веб-сайту кредитора cashberry.com.ua за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису.

Заявник здійснює вхід в особистий кабінет за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Акцепт про прийняття оферти про укладення договору підписується за домовленістю сторін згідно вимог, визначених Законом України «Про електронну комерцію», позичальник підтверджує, що алфавітно-цифрова послідовність, яку заявник отримує шляхом реєстрації на сайті товариства засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі та заповнення заявки, в тому числі, але не виключно, шляхом направлення йому СМС - повідомлення за номером телефону, вказаним заявником під час заповнення заявки, та яка додається (приєднується) до електронного повідомлення від заявника, є його електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), використовується ним в якості його аналогу власноручного підпису та є підтвердженням його особистості.

09 травня 2021 року ОСОБА_2 направив до Хмельницького районного управління поліції в Хмельницькій області заяву про вчинене кримінальне правопорушення за вище вказаних обставин.

У заяві повідомлено про вчинення відносно ОСОБА_2 невідомими особами кримінального правопорушення за вище вказаними обставинами, склад якого передбачено ч. 1 ст.222 КК України (шахрайство з фінансовими ресурсами) та ч.1. ст.189 КК України (вимагання).

17.06.2021 року за вказаною заявою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за вище вказаними обставинами, номер кримінального провадження: 0000606 (копія витягу додається).

Відповідно до виписки по рахунку АТ «Ощадбанк» від 05.02.2024 року про рух коштів по рахунку ОСОБА_3 за період з 01.02.2021 по 28.02.2021 року будь-які перерахування відсутні.

Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Крім того, статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

При цьому, за змістом частини третьої статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені, виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цьогоЗаконута пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Позивачем не надано до суду не надано належних та допустимих доказів тому

ОСОБА_2 обґрунтовуючи вимоги позову про визнання недійсним кредитного договору зазначав, що він кредитний договір не укладав, на сайті товариств не реєструвався та згоду на обробку своїх персональних даних не давав,

В той же час позивач- відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що 09.02.2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» уклало кредитний договір саме з

ОСОБА_2 , за умовами яких позивач отримав кредит в сумі 10000 грн на банківську картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Ухвала суду про витребування в ТОВ «Діджи Фінас» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» належним чином завірених копій: платіжних доручень, виписок по рахунках ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», які підтверджують зарахування коштів на платіжну картку за кредитним договором №5 від 09.02.2021 року, нібито укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» - ними не виконана, також суду не повідомлено про причини невиконання ухвали суду.

За змістом статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика - це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо придбання продукції. Наведене свідчить, що правовідносини, які виникли між сторонами, не стосуються стадії придбання чи реалізації продукції, а, отже, не впливають на економічну поведінку позивачів як споживачів продукції.

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться: 1) час, характер та повторюваність пропозицій щодо придбання продукції; 2) вживання образливих або загрозливих висловів; 3) використання тяжкої для споживача обставини, про яку продавцю або виконавцю було відомо, для впливу на рішення споживача; 4) встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію чи укласти договір з іншим суб`єктом господарювання; 5) загроза здійснити незаконні або неправомірні дії.

Стаття 15 Закону України «Про захист персональних даних» визначає випадки при яких персональні дані підлягають видаленню або знищенню.

Частиною першою передбачено, що персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі: 1) закінчення строку зберігання даних, визначеного згодою суб`єкта персональних даних на обробку цих даних або законом; 2) припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом; 3) видання відповідного припису Уповноваженого або визначених ним посадових осіб секретаріату Уповноваженого; 4) набрання законної сили рішенням суду щодо видалення або знищення персональних даних.

Персональні дані, зібрані з порушенням вимог цього Закону, підлягають видаленню або знищенню у встановленому законодавством порядку (частина третя ст. 15 цього Закону).

Відповідно до пунктів 6, 11 частини другої статті 8 Закону України «Про захист персональних даних» суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними, а також відкликати згоду на обробку персональних даних.

Частиною першою статті 24 Закону «Про захист персональних даних» передбачено, що володільці, розпорядники персональних даних та треті особи зобов`язані забезпечити захист цих даних від випадкових втрати або знищення, від незаконної обробки, у тому числі незаконного знищення чи доступу до персональних даних.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм для зобов`язання відповідачів видалити персональні дані позивача, слід установити факт їх незаконної чи недостовірної обробки.

Ураховуючи те, що позивач не мав наміру укладати з відповідачем кредитний договір, не подавав заявок на онлайн кредит, не мав волевиявлення на оформлення кредитного договору та не отримував грошових коштів від цих фінансової установи, наявні підстави для висновку про наявність факту незаконної обробки відповідачем персональних даних позивача.

З урахуванням наведеного, слід дійти висновку про відсутність волевиявлення ОСОБА_2 на укладання спірного правочину. Відповідачі не надали належних та допустимих доказів на спростування встановлених в судовому засіданні обставин.

За таких підстав суд вважає, що в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_2 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості слід відмовити за недоведеністю. Та визнати недійсним договір №5 від 09.02.2021 року про надання споживчого кредиту, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» .

Що стосується вимог відповідача-позивача про визнання недійсним договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 року, який укладений між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс», то слід зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України - зобов`язані є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги) сплатити гроші або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Ч.1 ст.512 ЦК України визначено вичерпний перелік підстав для заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: відступлення права вимоги, правонаступництво, виконання обов`язку боржника поручителем або заставодержателем (майновим поручителем), виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні у обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Договір факторингу має такі ознаки: предметом є надання фінансової послуги за плату; мета полягає у наданні фактором й отриманні клієнтом фінансової послуги; зобов`язання, в якому клієнт відступає право вимоги, може бути тільки грошовим; такий договір має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, але й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; укладається тільки у письмовій формі та має містити визначені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» умови.

У тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Аналогічно відступлення припиненого права вимоги (тобто майнового права вимоги, якого не існує на момент укладення відповідного договору в будь-якого суб`єкта) також не створює жодних правових наслідків для особи , які передано право вимоги за договором факторингу.

Таким чином, позов в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки у ТОВ «ФК «Інвест Фінас» були відсутні підстави для укладення договору факторингу з ТОВ «Діджи Фінанс» в частині передачі права вимоги за договором № 5 від 09.02.2021 року.

Згідно положень ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачів судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 599, 638, 1054 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354 суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_2 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» про визнання недійсними договору про надання споживчого кредиту та договору факторингу задоволити частково.

Визнати недійсним договір №5 від 09.02.2021 року про надання споживчого кредиту, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 1211 гривень 20 копійок судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня виготовлення повного тексту судового рішення апеляційної скарги .

Позивач-відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», 07405, м. Бровари вул.. Київська, 243-А, а/с 897, .

Відповідач-позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає по АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 05.07.2024 року.

Суддя: