Справа № 698/486/24
Провадження № 2-о/698/27/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря ПугачовськоїТ.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Калинопіль, Звенигородського району, Черкаської області цивільну справу в порядку окремого провадження за уточненоюзаявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи:Звенигородський відділ ДРАЦС Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту державної реєстрації смерті,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, уточненною в ході розгляду справи, про встановлення факту смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Югра, російської федерації.

На обґрунтування заявлених вимог зазначено, що батько заявника був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та, починаючи з 20.09.2011 року, проживав на території російської федерації.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер у м. Сургут російської федерації.

На підтвердження факту смерті батька, органом російської федерації було видане відповідне свідоцтво про смерть, яке було надіслано заявнику через месенджер Viber з території російської федерації. У зв`язку з відсутністю оригінала вказаного документа, заявник ОСОБА_3 позбавлений можливості завірити його копію.

Заявник вказує, що отримати свідоцтво про смерть батька у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся в момент проживання в країні, яка наразі є територією країни-агресора, а медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті - відсутній.

Зазначені обставини зумовили звернення заявника до суду із заявою щодо встановлення факту державної реєстрації смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Югра, російської федерації.

Метою встановлення факту державної реєстрації смерті ОСОБА_4 заявник зазначаєнеобхідність подання, документів, що підтверджують факт смерті батькадля оформлення спадщини, що відкрилася.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав, надав пояснення про те, що його ОСОБА_5 приблизно в 2011 році поїхав до Росії на заробітки та залишився там проживати. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території російської федерації. Родичі надіслали через месенджер Вайбер копію свідоцтва про смерть. Батько був зареєстрований в с. Капустине, Черкаської області.В заявника на даний час відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть батька в органах ДРАЦС у позасудовому порядку щоб оформити свої спадкові права у законний спосіб.

Представник заявника - адвокат Замковенко В.М. заявлені вимоги ОСОБА_3 підтримав, просив встановити факт державної реєстрації смерті ОСОБА_4 .

Представник заінтересованої особи Звенигородського відділу ДРАЦС Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)Чепіга Н. подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, з уточненими заявленими вимогами погоджується.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого 10.07.1987 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками зазначені: батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_6 (а.с. 7).

Згідно відомостей довідки виданої 07.02.2024 року за № 68 Шполянською міською радою ОТГ Черкаської області, ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . З 20.09.2011 року за місцем реєстрації не проживає (а.с. 9).

На підтвердження факту смерті ОСОБА_4 на території російської федерації заявником надано копію свідоцтва про смерть, датованого 12.07.2022 року, з номером акту про смерть 0, виданого Управлінням запису актів громадянського стану Адміністрації м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Югра (98600093), у якому містяться відомості про те, що ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Капустине, Шполянського району, Черкаської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Югра, російської федерації (а.с. 8).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що є двоюрідною сестрою заявника. ОСОБА_4 свідку був рідним дядьком, з яким вона останній раз спілкувалась у січні 2022 року. У липні 2022 року свідку зателефонував з Росії родич ОСОБА_8 та повідомив, що дядько ОСОБА_9 помер, його знайшли мертвим у кімнаті. Свідок не змогла поїхати на поховання через війну.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що є родичем заявника, звільнився з лав ЗСУ через поранення. Свідок зазначив, що 08.07.2022 року йому зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що дядько ОСОБА_9 помер.

Допитаний в судовому засіданні, в порядку ст. 234 ЦПК ОСОБА_12 повідомив суду,що його ОСОБА_5 близько 2011 рокуз метою заробітків поїхав до м. Сургут, російської федерації, де на той час проживав його рідний брат ОСОБА_8 .. Влаштувавшись на роботу залишився проживати у м. Сургут. 06.07.2022 року йому зателефонувала його двоюрідна сестра ОСОБА_7 та повідомлена, що його батька ОСОБА_4 знайшли мертвим вдома 06.07.2022 року. Згодом хтось з родичів (точно вже не пам`ятає) надіславйого двоюрідній сестрі ОСОБА_7 через месенджер Вайбер фотокопію свідоцтва про смерть батька, оформлену в російській федерації, а остання вже переслала вказану фотокопію йому. Також пояснив, що за життя його батько був зареєстрований в с. Капустине, Шполянського району, Черкаської області. Додатково пояснив, що під час оголошеної судом перерви намагався отримати оригінал батьківського свідоцтва про смерть, однак, усі його спроби зв`язатися з родичами, які проживають у рф, залишились марними.

Вирішуючи справу по суті, суд враховує, що 23.12.2022 р. набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року».

Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дії вказаної Конвенції та Протоколу 1997 р. до неї, вчиненого від імені України 28.03.1997 р., та вихід України зі вказаної Конвенції та Протоколу.

Враховуючи викладене, дія Конвенції від 22.01.1993 р. та Протоколу від 28.03.1997 р. зупинена, починаючи з 27.12.2022 щодо будь-яких документів виданих, посвідчених лише у двох країнах (російська федерація та республіка білорусь), незалежно від дати їх видачі та посвідчення.

З дати зупинення дії Конвенції від 22.01.1993 р., тобто з 27.12.2022 р., у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь до документів, виданих на території цих країн, при їх пред`явленні на території України застосовуватиметься вимога засвідчення апостилем.

З дати зупинення дії Мінської конвенції не здійснюється співробітництво судів та інших компетентних органів України з відповідними органами Російської Федерації та республіки Білорусь з питань надання правової (судової) допомоги та екстрадиції у цивільних і кримінальних справах на підставі Конвенції, у тому числі, безпосередні зносини установ юстиції відповідно до Протоколу до неї.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно п. 8 ч.1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Таким чином, на час видачі вказаного вище свідоцтва про смерть, дія Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року не була зупинена, отже, свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , видане 12.07.2022 підлягало визнанню уповноваженими органами України.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року діяла на час видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , а отримання оригіналу останнього унеможливлюється об`єктивними перешкодами, пов`язаними з оголошенням воєнного стану в Україні, внаслідок агресії рф.,суд визнає, що встановлення даного юридичного факту в позасудовому порядку є неможливим, а також, враховуючи відсутність заперечень з боку заінтересованої особи та відсутність відомостей, щодо порушення прав інших осіб, наякі могло б вплинути дане рішення, з урахуванням обґрунтованості заявлених вимоги та наявності законних підстав, суд ухвалюєпро встановлення факту державної реєстрації смерті громадянина України, чоловічої статі ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Капустине, Шполянського району, Черкаської області, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Югра, російської федерації.

Керуючись ст.ст. 264-265, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 встановлення факту державної реєстрації смерті - задовольнити повністю.

Встановити факт державної реєстрації смерті громадянина України, чоловічої ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Капустине, Шполянського району, Черкаської області, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу Югра, російської федерації.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 21 листопада 2024 року.

Головуючий О.І.Баранов