Дата документу 05.09.2024Справа № 554/4515/22
Провадження № 2/554/1510/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: головуючого - судді Бугрія В.М., при секретарі судового засідання Янушкевіч К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, третьої особи ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2022 року ОСОБА_1 подала до Октябрського районного суду м. Полтави позов про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, в якому просила суд: 1). визнати протиправним та скасувати наказ Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області 54-к від 18.05.2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; 2). поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу якості правової допомоги та підвищення кваліфікації її надавачів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області з 19 травня 2022 року; 3) стягнути з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу. Позов обґрунтувала тим, що 01 червня 2018 року ОСОБА_1 була призначена на посаду начальника відділу якості правової допомоги та підвищення кваліфікації її надавачів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області (надалі - Регіональний центр). Наказом Регіонального центру №1-К від 11.01.2021 року їй була оголошена догана. Вказаний наказ було скасовано рішенням Октябрького районного суду м. Полтави у справі № 554/160/21 від 24 лютого 2021 року та постановою Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2021 року.Крім того, позивачка посилається на застосування до неї інших дисциплінарних заходів - звільнення, які були оскаржені в судовому порядку до Октябрського районного суду м. Полтави (справа № 554/1380/21), та відповідачем самостійно скасовані на підставі наказу Регіонального центру № 83-к від 30.07.2021 р. про поновлення на роботі.

ОСОБА_1 вказує, що після фактичного поновлення трудових відносин дисциплінарне переслідування з боку керівництва Регіонального центру продовжилося.

Так, 15.04.2022 року Регіональним центром видано наказ № 42-К про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оголошено догану. Вказаний наказ нею оскаржений до Октябрського районного суду м. Полтави - справа № 554/2693/22.

05.05.2022 року Регіональним центром видано наказ № 52-к про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (оголошено догану), який був оскаржений до Октябрського районного суду м. Полтави - справа № 554/2996/22.

16.05.2022 року Регіональним центром видано наказ № 53-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » На підставі поданої позовної заяви про його оскарження Октябрським районним судом м. Полтави відкрите провадження у справі № 554/3716/22.

Наказом Регіонального центру видано № 54-к від 18.05.2022 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу якості правової допомоги та підвищення кваліфікації її надавачів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором.

ОСОБА_1 вказаний наказ вважає незаконним, так як її фактично не було допущено до роботи після поновлення на посаді та порушено процедуру притягнення до відповідальності. Наявність в своїх діях дисциплінарного проступку заперечила, пославшись на відсутність матеріально-технічного забезпечення. Зазначила, що не передбачений обов`язок подавати щоденні звіти у посадовій інструкції начальника відділу якості правової допомоги та підвищення кваліфікації її надавачів Регіонального центру, тому їх неподання чи несвоєчасне подання не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що попередні накази про притягнення її до дисциплінарної відповідальності оскаржені до суду. Відтак, в разі їх скасування, правові підстави для звільнення відсутні.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.06.2022 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10.10.2022 року зупинено провадження у справі 554/4515/22 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, до набрання законної сили судових рішень в справах № 554/2693/22, №554/2996/22, № 554/3716/22 за позовами ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про скасування наказів № 42-К, № 52-К, № 53-К, про застосування дисциплінарних стягнень.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.03.2024 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 витребувано у відповідача Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області документи: розрахункові листи та табелі обліку робочого часу, сформовані на ім`я ОСОБА_1 , як начальника відділу якості правової допомоги та підвищення кваліфікації її надавачів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, за період з 01.01.2021 року по 19 травня 2022 року, довідку про розмір середнього заробітку станом на 19 травня 2022 року, з наведенням відповідного розрахунку.

До суду надійшов відзив на позовну заяву від Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказав про необґрунтованість позовних вимог, так як в діях начальника відділу якості правової допомоги та підвищення кваліфікації її надавачів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області мали місце дисциплінарні проступки. Так, ОСОБА_1 притягувалася до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани наказами РЦ № 42-К від 15.04.2022 року, № 52-К від 05.05.2022 року, № 53-К від 16.05.2022 року. Підставами видання наказів послугувало, крім іншого, систематичне невиконання ОСОБА_1 доручення РЦ від 14.03.2022 № 2, яким працівників, в тому числі і ОСОБА_1 , зобов`язано подавати звіт про виконану роботу за попередній день в електронній формі. Вказане доручення ОСОБА_1 систематично не виконувала, застосовані заходи дисциплінарних стягнень не були ефективними, тому керівництвом регіонального центру було прийнято рішення про звільнення позивача.

Позивач подала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, просила задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача подав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову заперечував, просив відмовити.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів, де зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст.16 ЦК України.

Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

У відповідності до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно зі ст. 238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Судом встановлено, що з 01 червня 2018 року ОСОБА_1 була призначена на посаду начальника відділу якості правової допомоги та підвищення кваліфікації її надавачів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області.

18.05.2022 року директором Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатим О. було винесено наказ 54-к «Про звільнення ОСОБА_1 » за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором.

Підставою для винесення наказу визначено: службову записку ОСОБА_4 від 17.05.2022; доручення РЦ № 015/03.1-27/230 від 17.05.2022; письмові пояснення ОСОБА_1 від 17.05.2022; службову записку заступника директора РЦ І.Клименка від 17.05.2022; наказ РЦ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » від 15.04.2022 № 42-К; наказ РЦ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » від 05.05.2022 № 52-К; наказ РЦ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » від 16.05.2022 № 53-К; лист погодження РЦ від 16.05.2022 № 001/04.1-08/889.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.08.2022 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 13.12.2022 року, у справі № 554/2996/22, провадження 2/554/2295/2022, позов ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності; третя особа: ОСОБА_2 , - задоволений. Скасовано наказ Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області № 52-К від 05.05.2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »

В мотивувальній частині рішення вказано, що будь-які дані, що свідчили б про порушення ОСОБА_1 обов`язків працівника, визначених ст. 139 КЗпП України, у відповідача відсутні, а застосування до неї стягнення у вигляді догани застосоване не на підставах та не у відповідності до вимог трудового законодавства.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07.12.2022 року, у справі № 554/3716/22, провадження 2/554/2299/2022, позов ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності; третя особа: ОСОБА_2 , - задоволений. Скасовано наказ Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області № 53-К від 16.05.2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 безпідставно притягнута до відповідальності, наказ № 53-К від 16.05.2022 року про накладення дисциплінарного стягнення є необґрунтованим і протиправним, та підлягає скасуванню, оскільки винесений всупереч вимог ст. ст. 147, 149 КЗпП України. Постановою Полтавського апеляційного суду від 22.06.2023 року змінено мотивувальну частину рішення (основні тези): апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в матеріалах справи докази та дійшов висновку про відсутність підстав для накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани в зв`язку з відсутністю винних дій; неподання чи несвоєчасне подання працівником щоденного звіту про виконану роботу не можна розцінювати як безумовне порушення трудової дисципліни працівником. Неподання щоденного звіту може розцінюватися як порушення трудової дисципліни та неналежне виконання посадових обов`язків тільки в сукупності з наявністю інших порушень щодо невиконання чи неналежного виконання своїх посадових обов`язків; за обставинами справи не вбачається підстав, що спірний наказ про оголошення свідчить про упереджене ставлення до неї з боку керівництва Регіонального центру у зв`язку з її статусом викривача. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно визнається викривачем корупційного діяння. Разом з тим, за обставинами справи не вбачається підстав, що спірний наказ про оголошення догани свідчить про упереджене ставлення до неї з боку керівництва Регіонального центру у зв`язку з її статусом викривача. В іншій частині рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07.12.2022 року залишено без змін.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 15.02.2024 року у справі № 554/2693/22 провадження 22-ц/814/780/24, визнаний незаконним та скасований наказ Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області №42-К від 15 квітня 2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » Апеляційний суд зазначає: Як вбачається з оскаржуваного наказу, відповідач при накладенні дисциплінарного стягнення виходив із того, що факт невиконання у період з 14 березня 2022 року по 11 квітня 2022 року доручення директора Регіонального центру № 2 від 14.03.2022 начальником відділу забезпечення якості правової допомоги та підвищення кваліфікації її надавачів Регіонального центру ОСОБА_1 говорить про порушення нею: ст. 139 КЗпП України, пункту 5 Правил етичної поведінки працівників системи надання безоплатної правової допомоги, затверджених наказом Координаційного центру з надання правової допомоги від 29.03.2019 № 40; пункту 1.3. Посадової інструкції начальника відділу забезпечення якості правової допомоги та підвищення кваліфікації її надавачів Регіонального центру, затвердженої директором Регіонального центру 01.06.2018. Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до переконання, що формулювання будь-якого іншого дисциплінарного проступку, його суть та конкретні обставини, відомості про наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і заподіяною шкодою, як і доказів про таку шкоду, оскаржуваний наказ Регіонального центру № 42-К від 15.04.2022 року не містить. В посадовій інструкції начальника відділу якості відсутній обов`язок подавати щоденні звіти та зазначено, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків. Відтак, беручи до уваги вищезазначене, апеляційний суд вважає, що неподання чи несвоєчасне подання працівником щоденного звіту про виконану роботу не можна розцінювати як безумовне порушення трудової дисципліни працівником. Неподання щоденного звіту може розцінюватися як порушення трудової дисципліни та неналежне виконання посадових обов`язків тільки в сукупності з наявністю інших порушень щодо невиконання чи неналежного виконання своїх посадових обов`язків.

Таким чином, видані Регіональним центром визнано ОСОБА_1 накази про оголошення доган: № 42-К від 15.04.2022 року, № 52-К від 05.05.2022 року, № 53-К від 16.05.2022 року, які б могли свідчити про систематичний характер невиконання позивачем трудових обов`язків, були скасовані в судовому порядку. За таких обставин ОСОБА_1 вважається такою, що раніше не притягувалася до дисциплінарної відповідальності.

Положеннями статті 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Згідно із статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно зі ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

Відповідно до положень статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру, який полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника у трудовому колективі. У трудовому законодавстві немає обмежень щодо підстав та періодичності застосування догани як дисциплінарного стягнення.

Згідно з частинами першою та другою статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

У частині першій статті 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15.08.2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13.12.2022 року по справі № 554/2996/22 провадження 2/554/2295/2022, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07.12.2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 22.06.2023 року по справі № 554/3716/22 провадження 2/554/2299/2022, постанову Полтавського апеляційного суду від 15.02.2024 року по справі № 554/2693/22 провадження 22-ц/814/780/24, та керуючись вимогами ч. 4 ст. 82 ЦПК України, суд приходить до висновку про незаконність наказів Регіонального центру № 42-К від 15.04.2022 року, № 52-К від 05.05.2022 року, № 53-К від 16.05.2022 року, якими ОСОБА_1 було оголошено догани, тому слід вважати, що ОСОБА_1 раніше до дисциплінарної відповідальності не притягалася. Відтак, в її діях відсутні систематичні порушення трудових обов`язків, тобто відсутні фактичні та правові підстави для звільнення, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпПУ.

Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно статті 27 Закону України «Про оплату праці» та абзацу третього пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Порядку № 100, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

При цьому, згідно пункту 5 Порядку № 100 основною для визначення загальної суми заробітку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього Порядку № 100 середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим із дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду від 08 лютого 2022 року, справа №755/12623/19, провадження № 14 - 47цс21, середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Згідно витребуваних у Регіонального центру відомостях середньоденна (годинна) заробітна плата ОСОБА_1 становить 474,35 грн. Тривалість вимушеного прогулу обрахована судом в 602 робочих дні, з 19.05.2022 року по 05.09.2024 року. Таким чином, розмір середньої заробітної плати становить 285558,70 грн. (474,35*602), тобто двісті вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривень сімдесят копійок.

Згідно із положеннями ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі задоволення позову ОСОБА_1 , яка була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, суд вважає за необхідне стягнути з Регіонального центру судовий збір на користь держави за позовну вимогу немайнового характеру про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, та судовий збір за вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн., та за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2855,58 грн. Всього сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача становить 3847,99 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 139, 147-149, 233 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку - задовольнити повністю.

Скасувати наказ Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області № 54-К від 18.05.2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу якості правової допомоги та підвищення кваліфікації її надавачів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області з 19 травня 2022 року.

Стягнути з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Європейська,37/40, , на користь ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 285558,70 грн. (двісті вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривень сімдесят копійок).

Стягнути з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Європейська, 37/40, , на користь держави судовий збір в сумі 3847,99 (три тисячі вісімсот сорок сім гривень дев`яносто дев`ять копійок).

Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць та поновлення на роботі підлягає негайному виконанню відповідно до п. 2, п. 4 ст. 430 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1

відповідач: Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, місцезнаходження: м.Полтава, вул.Європейська,37/40, ;

третя особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: В.М. Бугрій