Справа № 131/1020/24
Провадження № 2/131/261/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Коваля А.М.

за участю секретаря судового засідання Чех Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебуванні на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Від даного шлюбу у них були спільні діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_4 .

З 2007 року заявник почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від даних відноси у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_7 . Так як вони не перебували у зареєстровано шлюбі, запис про батька дитини був зроблений зі слів матері. Прізвище дитини було записано «ОСОБА_2» так само як у матері, яке у неї було від попереднього шлюбу, а не « ОСОБА_2 ». Однак, ІНФОРМАЦІЯ_5 , їх син ОСОБА_8 передчасно помер у віці один місяць.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживати разом як члени сім`ї та подружжя разом з дітьми заявника, піклувалися один про одного та дітей, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, спільні витрати і спільне харчування, спільно придбавали усе необхідне для побуту майно, проводили ремонт будинку, в якому спільно проживали, спільно проводили дозвілля, святкували дні народження та інші сімейні події.

03 березня 2023 року ОСОБА_5 був мобілізований та перебував на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 . У відпустки приїжджав додому, постійно надсилав кошти.

Відповідно до сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти №1891 від 24.03.2024 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 зник безвісти поблизу н.п. Ласточкине Покровського району Донецької області при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України.

Заявник проживає та зареєстрована разом із своїми дітьми у житловому будинку, який належить на праві власності ОСОБА_5 .

У ОСОБА_5 є ще дочка від попереднього шлюбу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На час звернення до суду у заявника не виникає право щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця так як згідно довідки №1891 від 24.03.2024 року вказано, що 25 лютого 2024, року ОСОБА_5 зник безвісти.

Тому заявник просить суд встановити факт, що вона та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу по ІНФОРМАЦІЯ_8.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, натомість її представник адвокат Гончар О.І. подав до суду заяву, в якій прохання заявниці підтримав, просить його задовільнити та розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та її представника.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилася, заяв та клопотань суду не надала.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 подав до суд відзив на позовну заяву, де зазначив, що позивачка ОСОБА_1 не надала належних і достатніх доказів для підтвердження факту спільного проживання з ОСОБА_5 як однієї сім`ї без реєстрації шлюбу. Відповідач вказав, що надані документи, такі як витяг з реєстрації місця проживання та дані з Єдиного державного реєстру призовників, свідчать про те, що ОСОБА_5 не проживав за адресою, зазначеною позивачем, а також про те, що документально не підтверджено факт спільного ведення господарства, спільного бюджету та наявності взаємних прав і обов`язків. Таким чином, вважається, що позивачка не довела існування усталених відносин, притаманних подружжю, і відповідно, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів.

Так, судом встановлено, що метою звернення позивачки до суду є отримання соціального захисту членів сімей загиблих захисників України відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту».

З приводу заявленої вимоги заявниці щодо встановлення факту проживання однією сім`єю слід зазначити наступне.

Як зазначено в п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно вимог ч. 4 ст.3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» - членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), алей інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із подружжя ; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Подібна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №524/10054/16 (61-21748св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2024/002704390 від 18.03.2024 (а.с. 14), витягу № 150 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с. 26). Будинок за цією адресою, згідно даних інформаційної довідки № 61323041 від 13.06.2016, належав ОСОБА_5 (а.с. 25).

ОСОБА_5 неодноразово сплачував комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними рахунками, квитанціями, чеками (а.с. 27-32). Позивачка надала також видаткові накладні, чеки на ім`я ОСОБА_9 за оплату будівельних матеріалів (а.с. 38-42). В матеріалах справи також наявні спільні фото ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 20-23).

Позивачка надала також копії особистих переписок ОСОБА_5 , його дитячі фото, почесну грамоту на його ім`я (а.с. 49-55).

Згідно акту обстеження виконавчого комітету Дашівської селищної ради №55 від 26.06.2024, зі слів сусідів, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали разом, спільно робили ремонт в будинку, мали спільну дитину, яка померла (а.с. 24).

03 березня 2023 року ОСОБА_5 був мобілізований та перебував на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 по день зникнення. Про що свідчить довідка міністерства оборони України військової частини НОМЕР_1 від 08.02.24 року №60 (а.с. 17).

Згідно сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісті №1891 від 04.03.2024 вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_8 при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України ОСОБА_5 зник безвісти поблизу АДРЕСА_2 (а.с. 18).

Таким чином, вирішуючи питання про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд виходить з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мали місце усталені відносини, що притаманні подружжю у розумінні статті 74 СК України, тому дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання її та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як подружжя до дня зникнення безвісті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8.

З приводу заявленої вимоги заявниці щодо встановлення факту утримання слід зазначити наступне.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловікові), а в разі її (його) відсутності -повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі ( смерті ), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні ( або перевірочні ) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється у порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах першому-третьому пункту другого статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до положень статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 95 року N 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно виписки з АТ КБ «Приватбанк» від 21.05.2024 ОСОБА_1 систематично в період з 09.08.2023 до 15.02.2024 отримувала від ОСОБА_5 значні суми коштів (а.с. 59-60).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела / суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку збору станом на 13.06.2024 року №0206-24-01086, за період з 1 кварталу 2023 року по 1 квартал 2024 року - дохід у позивачки відсутній (а.с. 61).

Суд з огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, вважає доведеним факт того, що позивачка ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_5 до дня його зникнення безвісті ІНФОРМАЦІЯ_8.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 6, 8, 10-13, 17-18, 76, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебуванні на утриманні - задовільнити.

Встановити факт що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживала спільно однією сім`єю з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , без реєстрації шлюбу до дня його зникнення безвісті ІНФОРМАЦІЯ_8.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , перебувала на утриманні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , до дня його зникнення безвісті ІНФОРМАЦІЯ_8.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 вересня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП невідомо, адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач 2: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Вінницької області, код ЄДРПОУ: НОМЕР_5, адреса: АДРЕСА_5.

Суддя: