РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/додаткове/

30 жовтня 2024 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

судді Єфіменко Н.В.,

за участі секретаря Лущан В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства Харківської обласної ради «Знахідка» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

встановив:

28 березня 2024 року рішенням Київського районного суду м. Харкова стягнуто з Обласного комунального підприємства Харківської обласної ради «Знахідка» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 81 398, 68 грн., компенсацію при звільненні за невикористану відпустку в сумі 64 460, 78 грн., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати у розмірі 81 398, 68 грн. з утриманням відповідних податків та інших обов`язкових платежів.

09.05.2024 представником позивача подана заява про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 28 505,15 грн.

17.05.2024 представником відповідача подана клопотання про залишення вищезазначеної заяви без розгляду за недотримання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, ч.3 ст.137 ЦПК України. Окремо звернула увагу, послуга «складання адвокатського запиту» у кількості 4 ш. фігурує у 4 справах.

До судового засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. Позивачем подана заява про розгляд справи за відсутності іі та представника. Представником позивача також подана заява про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 4 ст.270 ЦПК України передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне:

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно вимог ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У ст. 246 ЦПК України зазначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу.

За наведеного вбачається, що сторона, яка хоче заявити про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу, повинна надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений ч.8 ст.141 ЦПК України, тобто протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Таким чином, законодавцем визначено процесуальний наслідок незаявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з момент у винесення рішення у справі. В такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

Таким чином, положення ч.8 ст.141 ЦПК України мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду таку заяву.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та підтримані 17 березня 2020 року Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в рамках справи №520/8309/18.

У позовній заяві позивач вказала, що нею понесені витрати на правничу допомогу, докази на підтвердження чого будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення.

Судове засідання 28.03.2024 здійснювалось за участі представника позивача та представника відповідача, при цьому, під час оголошення рішення сторони були відсутності.

Представником позивача подана заява про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового строку за відсутності під час оголошення рішення, необізнаності про результат розгляду справи, отримання копії повного тексту рішення 06.05.2024.

Наслідки пропущення процесуальних строків передбачено ст.126 ЦПК України, відповідно до положень даної норми право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом; документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Поновлення процесуальних строків врегульовано ст.127 ЦПК України, відповідно до положень частини 1 даної норми суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає причини пропуску представником відповідача строку на подачу доказів поважними, у зв`язку з чим поновлює такий.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу представником позивача надано: ордер серії АХ №1146204 від 28.08.2023, акт надання правничої допомоги №1 від 28.03.2024.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи ціну позову (даний спір є малозначним) та складність справи, обсяг фактично виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та зважаючи, що позов був задоволений частково, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 15 000 грн.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Поновити представнику позивача процесуальний строк на подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального підприємства Харківської обласної ради «Знахідка» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Єфіменко