Справа № 508/99/24
Номер провадження 2/508/90/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року смт. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Банташ Д.С.

за участю: секретаря судового засідання Мазарак Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Миколаївка Березівського району Одеської області в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з зазначеним позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем, ОСОБА_2 , який вони зареєстрували 08.08.2017 року в Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 2028).

Свої вимоги мотивувала тим, що з 14 листопада 2023 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В позовній заяві просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати: судовий збір в розмірі 1211,20 грн. і витрати на надання правової допомоги в розмірі 3800,00 грн.

Ухвалою суду від 06.02.2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 09.04.2024 року продовжено строк розгляду справи № 508/99/24. Судове засідання відкладено до 09 години 30 хвилин 09 травня 2024 року.

Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. (а.с. 37)

Відповідач у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав, судові витрати просив покласти на позивача.(а.с. 42)

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрували шлюб 08.08.2017 року в Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що освідчить свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 (актовий запис № 2028). (а.с.3)

Шлюбні відносини сторони припинили з 14 листопада 2023 року, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують (згідно позовної заяви).

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 . (а.с.6)

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим та задовольняє позов про розірвання шлюбу.

Далі, позивач в прохальній частині позову, просить стягнути з відповідача на свою користь понесені нею витрати, пов`язані з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 гривень та вартість надання правової допомоги на суму 3800 ,00 гривень.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Положеннями ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених судових витрат позивачем надано витяг з електронного банкінгу квитанції про сплату № 4409-6828-5543-3346 від 01.02.2024 року на суму 1211,20 гривень.(а.с.2)

Також позивачем надано копію Договору про надання правої допомоги № б/н від 26.01.2024 року, акт прийому-передачі виконаних послуг за Договором про надання правової допомоги від 26.01.2024 року та квитанція до прибуткового касового ордера № 1/24 від 01.02.2024 року про оплату за договором про надання правової допомоги в розмірі 3800 гривень.(а.с.7-9).

Разом з тим, суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині другій статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. Проте, у частині третій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною другою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин четвертої, п`ятої та дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії/ бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами четвертою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Окрім того, важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 500 гривень витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги та 50 % сплаченого позивачем судового збору, тобто 605,60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,133,141,258,263,259,279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який зареєстрований 08.08.2017 року в Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 2028), серія та номер свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованного за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_4 ) судові витрати в розмірі 1105 (тисячу сто п`ять) гривень 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Надіслати копію рішення після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 09.05.2024.

Суддя: Дмитро БАНТАШ