печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2024 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Андрієнко І.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача-1: ОСОБА_2 ,

представника відповідача-2: не з`явився,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача-1 ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської прокуратури (далі - відповідач, Київська міська прокуратура) про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2022 року продовжено строк залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.01.2023 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження сторін за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади, та призначено підготовче судове засідання у справі.

27.02.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника відповідача-1 ОСОБА_3 про закриття провадження у справі, оскільки рішенням Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/26386/13-ц від 08.10.2014 року, яке набрало законної сили 25.02.2015 року, у задоволені позову ОСОБА_1 до Державного казначейства України та прокуратури міста Києва про відшкодування моральної шкоди відмовлено. Крім цього, рішенням Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/55912/17-ц від 13.04.2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15.11.2018 року та постановою Верховного Суду від 18.04.2020 року, у задоволені позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури міста Києва про відшкодування моральної шкоди та упущеної вигоди відмовлено.

Таким чином, судами вже розглядались цивільні справи за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури міста Києва про відшкодування моральної шкоди, в яких позивач мотивував свої позовні вимоги тим, що прокуратурою міста Києва не були розглянуті по суті його численні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ватутінського районного суду міста Києва від 27.06.1996 року, тобто між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України представник відповідача-1 просить задовольнити клопотання та закрити провадження у справі.

В судове засідання з`явився позивач ОСОБА_1 та представник відповідача-1: ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти клопотання.

Представник відповідача-1: ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд задовольнити.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши думку учасників справи та дослідивши клопотанняпредставника відповідача-1 ОСОБА_4 про закриття провадження у справі, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що вказане клопотання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Так, предметом спору у даній справі є відшкодування моральної шкоди в сумі 1 661 600 грн завданою бездіяльністю посадових осіб Київської міської прокуратури щодо не розгляду по суті заяви позивача про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ватутінського районного суду міста Києва від 27.06.1996 року.

Разом з тим, рішенням Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/26386/13-ц від 08.10.2014 року, яке набрало законної сили 25.02.2015 року, у задоволені позову ОСОБА_1 до Державного казначейства України та прокуратури міста Києва про відшкодування моральної шкоди відмовлено. Крім цього, рішенням Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/55912/17-ц від 13.04.2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15.11.2018 року та постановою Верховного Суду від 18.04.2020 року, у задоволені позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури міста Києва про відшкодування моральної шкоди та упущеної вигоди відмовлено. Судами вже розглядались цивільні справи за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури міста Києва про відшкодування моральної шкоди, в яких позивач мотивував свої позовні вимоги тим, що прокуратурою міста Києва не були розглянуті по суті його численні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ватутінського районного суду міста Києва від 27.06.1996 року, тобто між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав

Отже, на даний час є рішення у цивільній справі з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і в даній цивільній справі.

Відтак, суд вважає, що провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади, необхідно закрити відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

За таких обставин, клопотання представника відповідача-1 ОСОБА_3 про закриття провадження у справі є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому суд роз`яснює, що, відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 13, 158, 206, 255, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача-1 ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 30.04.2024 року.

Суддя І.В. Григоренко