Провадження № 2/202/2136/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 202/20931/23

за позовом

ОСОБА_1

до

Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця»

Третя особа, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору

ОСОБА_2

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньою-транспортною пригодою, -

за участю:

представника позивача адвоката Майорова С.В. (в режимі ВКЗ)

представника відповідача Петренко І.В.

представника третьої особи ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

28.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що 23.11.2022, приблизно о 17 год. 40 хв., на залізничному переїзді 35км перегону «м. Добропілля-Мерцалове», з боку м. Покровська Донецької області, в межах міста Добропілля, чергова по переїзду ПЧ-8 ОСОБА_2 , допустила порушення порядку забезпечення безпеки для руху автотранспорту, закривши світлофор верхнім одягом (дублянкою), з боку напрямку м. Покровська Донецької області, та не обмежуючи і не регулюючи рух автотранспорту через залізничний переїзд, що обладнаний автоматичними шлагбаумами з двох боків, що призвело до того, що водій ОСОБА_1 , керуючи належним автомобілем «ВАЗ 211540», д/н НОМЕР_1 , в темний час доби, без перешкод, заїхав під відкритий шлагбаум, при накритому працюючому світлофорі на залізничний переїзд. В той же момент, до залізничного переїзду наближався локомотив 2те116 номер 717, під керуванням машиніста ОСОБА_4 , без включеного ліхтаря головного світла, без подавання попереджувального звукового сигналу, при наближенні до залізничного переїзду і який допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 211540», д/н НОМЕР_2 , на залізничному переїзді.

22.01.2023 інспектором СРПП ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Спасиком В.О. винесена Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 851599, відносно ОСОБА_2 , за ст. 128-1 ч. 2 КУпАП. Постанова набрала законної сили, та ОСОБА_2 не оскаржувалась.

09.02.2023 суддею Добропільського міськрайонного суду Донецької області, у справі № 227/1614/22, винесена постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , за відсутності складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 21.02.2023.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль зазнав механічних ушкоджень.

Так, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №026 від 30 листопада 2022року, виконаного на замовлення позивача, вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ 211540», д/н НОМЕР_1 , становить: 32 201,75 гривень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 211540», д/н НОМЕР_1 , становить 43 592,02 гривень.

Вартість послуг експерта: виготовлення експертного висновку складає 5000 гривень. Вказані витрати підтверджені квитанцією до прибуткового касового ордеру №29-11-22 від 29.11.2022року.

Відтак, працівником регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_2 , під час виконання своїх трудових обов`язків, не забезпечена безпека дорожнього руху, під час утримання залізничних переїздів, що спричинило пошкодження транспортного засобу позивача, та відповідно завдана матеріальна та моральна шкода, відшкодовується роботодавцем - юридичною особою, відповідно до змісту ст. 1172, 1167 ЦК України.

Таким чином, відповідач регіональна філія «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», винен сплатити позивачу розмір завданої матеріальної шкоди, а саме витрати, які необхідно позивачу здійснити для повного відновлення порушеного права (реальні збитки), в сумі відновлювального ремонту транспортного засобу 43 592,02 гривень.

Крім того, разом з матеріальною шкодою, йому була спричинена моральна шкода, яка в порядку п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 23, 1167, 1177 Цивільного кодексу України має бути відшкодована, і яку він оцінює в 15 000,00 грн, оскільки вона завдана внаслідок порушення його прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням його майна.

Враховуючи викладене просив суд стягнути з регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду (реальні збитки), в сумі відновлювального ремонту транспортного засобу 43 592 гривень (сорок три тисячі п`ятсот дев`яносто дві) гривні 02 копійки; моральну шкоду у розмірі 15 000 грн 00 коп, та судові витрати.

01.12.2023 по справі відкрите загальне позовне провадження. Відповідачу визначений строк для подання відзиву на позов, а третій особі строк для подання письмових пояснень. Призначене підготовче судове засідання.

24.03.2024, через підсистему «Електронний суд», від відповідача надійшов відзив на позов з якого випливає, що відповідач позовні вимоги не визнає з наступних підстав.

Відповідно до протоколу розбору по випадку зіткнення автомобіля ВАЗ 2115, д/н НОМЕР_1 з тепловозом 2ТЕ 116-717 в добу 23.11.2022 «Покровське локомотивного депо» від 24.11.2022 року, комісією було встановлено: «23.11.2022, ТЧМ ОСОБА_4 , помічник машиніста ОСОБА_5 , працюючи на тепловозі СТЕ 16-717, під час слідування з поїздом №3601, вагою 4932т., 212 вісей по перегону Мерцалове - Добропілля на 35км ПК5, відчули горизонтальний поштовх та застосували службове гальмування, зупинились на 35 км НК3.

При візуальному огляді з кабіни керування машиніст ОСОБА_4 побачив автомобіль, який знаходився поблизу вагонів, після чого він відправив помічника Машиніста ОСОБА_5 з`ясувати обставини. Прибувши на місце подій помічник машиніста ОСОБА_5 виявив, що сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ 2115, д/н НОМЕР_1 , про що негайно доповів машиністу тепловоза ОСОБА_4 .

Машиніст ОСОБА_4 в свою чергу про випадок транспортної події доповів ДСП ст. Добропілля ОСОБА_6 , во ГЧМІ ОСОБА_7 та ТЧД ОСОБА_8 , згідно вимог п.153 «Методичних вказівок з організації дій затверджених протоколом засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 18.01.2021 р. № Ц 56/14. працівників Товариства у нестандартних ситуаціях, засідання правління АТ «Укрзалізниця».

Слід зазначити, що локомотивна бригада слідувала з ввімкненими буферними ліхтарями та ввімкненим прожектором на яскраве світло, а при наближенні до переїзду подавали звукові сигнали великої гучності. Також чергова по переїзду зустрічала та проводжала поїзд білим вогнем ручного ліхтаря і знаків зупинки не подавала. Дїї машиніста ОСОБА_4 , помічника машиніста ОСОБА_5 в даній ситуації вважати вірними.

Відповідно до протоколу № 33 від 25.01.2024 «Покровської дистанції зв`язку», встановлено: «При проведенні службового розслідування було встановлено, що о 14 год. 30 хв. було аварійно відключено електроенергію у місті Добропілля. На залізничному переїзді 35 км ПК5 перегону Мерцалове - Добропілля автоматичні шлагбауми у відповідності до технології виконання робіт у нестандартних ситуаціях черговою по переїзду ОСОБА_9 було приведено у вертикальне положення, світлова та звукова сигналізація була переведена на роботу від акумуляторних батарей.

Пропуск автотранспорту через переїзд черговою ОСОБА_9 здійснювався у ручному режимі. О 17 год. 55 хв. чергова по переїзду, почувши звуковий сигнал локомотиву, який наближався до переїзду, побачила автотранспорт ВАЗ 2115, який ігноруючи показання звукової та світлової сигналізації продовжував рух у напрямку настилу переїзду.

Чергова по переїзду ОСОБА_9 намагалася зупинити автотранспорт, подаючи сигнали ручним ліхтарем, але водій проігнорував її дії.

Також розслідуванням встановлено, що при слідуванні тепловозу ТЕ 116 №717 по перегону Мерцалове - Добропілля машиніст ОСОБА_10 (ТЧ-4 Покровськ), побачивши на настилі залізничного переїзду легковий автомобіль перед залізничним переїздом 35 км ПК 5 застосував екстрене гальмування для запобігання зіткнення з легковим автомобілем ВАЗ 2115, зіткнення уникнути не вдалося.

Транспорт особистий ВАЗ 2115 державний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_11 , який грубо порушив розділ 20.2 ПДР України, виїхавши на настил переїзду, не зважаючи на працюючу сигналізацію, допустив зіткнення з тепловозом при наближенні до залізничного переїзду.

Залізничний переїзд знаходиться на 35 км ПК 5 перегону Мерцалове - Добропілля. Переїзд згідно технічного паспорту відноситься до ІІІ категорії, з черговим працівником, обладнаний сигналізацією. Через переїзд проходить одна залізнична колія, кут перетину автодороги з залізничним полотном складає 90°. Покриття підходів автошляхів до залізничного переїзду - асфальтове, ширина проїжджої частини складає 11,5 м. Покриття настилу на залізничному переїзді залізобетонні плити. Настил залізничного переїзду експлуатується в задовільному стані, знаки встановлені згідно ЦП 0174 «Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів».

Дорожньо-транспортна пригода на переїзді відбулася в темний час доби (17 год. 55 хв.), погодні умови були задовільні.

Під час розслідування комісією встановлено, що при наближенні до залізничного переїзду водій автомобіля ВАЗ 2115 ОСОБА_1 , в порушення вимог пункту 20.2 «Правил дорожнього руху України», які введено в дію с 01.01.2002, з урахуванням діючих в сфері дорожнього руху Закону України «Про дорожній рух», Державних стандартів та інших нормативних актів (далі ПДР), не прийняв заходів для зупинки транспортного засобу.

Вини працівників структурного підрозділу «Покровська дистанція колії» у випадку зіткнення 23.11.2022 на залізничному переїзді 35 км ПК 5 перегону Мерцалове Добропілля поїзду № 3601, локомотиву 2 ТЕ 116 № 717 під управлінням машиніста ОСОБА_4 з автомобілем ВАЗ 2115 державний номер НОМЕР_1 під управлінням водія ОСОБА_1 не встановлено».

Отже, вважають, що у відповідача, як роботодавця ОСОБА_9 не виникло обов`язку відшкодовувати шкоди позивачу, оскільки дії ОСОБА_9 не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП.

Також зазначили, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Позивачем не надано жодного доказу до суду, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність була застрахована; чим був складений акт огляду пошкодженого автомобіля, та складений в подальшому звіт про оцінку вартості спричиненої шкоди; що ним подавався до страхової компанії висновок судового експерта №026 від 30.11.2022р., чи просив він врахувати вказаний висновок при визначенні розміру страхового відшкодування; в якому розмірі ним отримано виплата страхового відшкодування майнової шкоди; докази того, що її розмір не покрив розмір майнової шкоди.

У зв`язку з цим, підстав для визначення розміру реальних збитків, яких зазнав позивач у зв`язку з пошкодженням автомобіля не має. Отже, підстав для задоволення позовних вимоги про стягнення матеріальної шкоди не має.

Відповідач вважає, що ДТП сталося внаслідок недотримання позивачем Закону України «Про дорожній рух», Державних стандартів та інших нормативних актів, а отже підстав для задоволення позовних вимог немає.

Позивачем також не доведено завдання йому моральної шкоди та не обґрунтовано її розмір, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Дана вимога позовної заяви задоволенню не підлягає з огляду на те, що позивачем не додано жодних доказів, які б свідчили, що останній зазнав душевних страждань, внаслідок ДТП.

Враховуючи викладене просили у задоволенні позову відмовити.

Письмових пояснень від третьої особи не надходило.

11.04.2024 підготовче провадження по справі закрито. Справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник позивача адвокат Майоров С.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_12 заперечувала проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, будь-яких заяв суду не надала.

Представник третьої особи адвокат Безрук В.Л. у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, оскільки дії ОСОБА_9 не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , будучи попередженим судом про кримінальну відповідальність та приведеним до присяги свідка, показав суду, що 23.11.2022 знаходився у якості пасажира у автомобілі ВАЗ 211540, яким керував ОСОБА_1 . Вони переїжджали залізничний переїзд і коли наближалися до нього, то не було ніякого освітлення. Семафорні вогні не горіли, які повинні горіти, навіть коли немає електроенергії.

Будь-яких звукових сигналів він також не чув. Було темно і він відчув удар. Спочатку а ні він а ні ОСОБА_1 не зрозуміли, що саме відбулося.

Локомотив зупинявся дуже довго. Вони бажали побачити машиніста, а коли побачили, то в них виникла підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На локомотиві ніякого освітлення не було.

Коли він вийшов із автомобіля, разом із ОСОБА_1 , то побачив, що семафорні вогні накриті дублянкою і саме через це їх не було видно водієві та йому.

Чергова по переїзду жінка вочевидь спала у будинку чергового і вийшла вже коли трапилось зіткнення.

Він та ОСОБА_1 ставили їй питання «навіщо вона закрила семафорні вогні дублянкою?», а вона відповідала «щоб вони просто так не заважали».

Лише після зупинки локомотива, чергова по переїзду перелізла через сцепку потяга та побігла зривати дублянку з семафорних вогнів, але він не дав їй цього зробити, а саме забрати дублянку.

Автомобіль ОСОБА_1 рухався з ближнім світлом фар та протитуманними вогнями.

Також показав, що безпосередньо перед зіткненням взагалі не було ніяких звуків гальмування. Музика в машині не грала.

Крім того, чергова по переїзду опустила шлагбаум вручну вже після зупинки локомотива і опустила лише з іншої сторони потяга. З боку де сталося ДТП вони не дозволили їй цього зробити.

За ними також їхав інший автомобіль, за кермом був парень, який зупинився, вийшов з автомобіля та почав знімати все на телефон.

Знаків «СТОП» перед переїздом не має, тому що він регулюється.

На запитання представника третьої особи «чи не ваша це дублянка?» відповів, що «ні, не його і такі дублянки не носять молоді хлопці».

Також зазначив, що з іншого боку переїзду зустрічних автомобілів не було коли вони до нього наближалися. Був лише автомобіль, який рухався позаду.

Поліцію викликали одразу. Також він знімав все на відео.

Другий заявлений представником позивача свідок у судове засідання для допиту з`явитися не зміг, оскільки перебуває у лавах ЗСУ.

У судовому засіданні судом, за участю учасників судового засідання, оглянуто відеозапис з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши учасників судового розгляду, свідка, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «ВАЗ 211540», д/н НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 12.10.2021.

22.01.2023 інспектором СРПП ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Спасиком В.О. винесена Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 851599, відносно ОСОБА_2 , за ст. 128-1 ч. 2 КУпАП. Постанова набрала законної сили, та ОСОБА_2 не оскаржувалась.

Вказаною постановою ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що 23.11.2023 о 17 год. 40 хв. у м. Добропілля на залізничному переїзді 35 км перегону м. Добропілля-Мерцалове працюючи черговою по переїзду ОСОБА_2 не вжила заходів щодо усунення сторонніх предметів з світлової сигналізації, а саме куртки та внаслідок чого відбулось зіткнення автомобіля ВАЗ 2155540, д/н НОМЕР_1 , під керування Щербатого СВ. та локомотиву 2Т116 771, чим порушила п. 1.5 ПДР України.

З постанови судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області у справі №227/1614/22 від 09.02.2023, яка набрала законної сили 21.02.2023, судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП суддя, дослідивши докази та надавши їм оцінку, встановив, що ДТП відбулось через неправомірні дії третьої особи, яка завісила верхнім одягом світлофор, який подавав візуальну сигналізацію транспортним засобам про заборону руху через залізничний переїзд. Крім того матеріалами справи та доданими до справи відеозаписами встановлено, що шлагбаум переїзду був піднятий, звукова сигналізація не була увімкнута. Таким чином водій ОСОБА_1 був позбавлений можливості оцінити ситуацію при перетинанні залізничного переїзду у темний час доби, фактично керуватися вказівками і сигналами, які зазначені у п. 20.2 ПДР України, останній не міг, через їх відсутність. Крім того заборонний сигнал світлофора та звуковий сигнал були відсутні.

За таких обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Окрім вказаних письмових доказів, судом проаналізовані показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , та суд приходить до висновку, що вони є правдивими та послідовними, відповідають письмовим доказам по справі, а відтак, суд приймає їй до уваги та зазначає, що свідок прямо вказує на ОСОБА_9 , як на особу, яка чергувала на переїзді 23.11.2022 35км перегону «м. Добропілля-Мерцалове» та закрила семафорні вогні дублянкою.

Суд також приймає як доказ, оглянутий у судовому засіданні відеозапис з місця дорожньо-транспортної події, оскільки на ньому зафіксовані події, які відбувались одразу після ДТП.

Отже, проаналізувавши в сукупності постанову інспектора СРПП ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Спасика В.О. відносно ОСОБА_9 від 22.01.2023, постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09.02.2023, показання свідка ОСОБА_13 , відеозапис з місця дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку, що позивачем належними та достатніми доказами доведено, що 23.11.2022, приблизно о 17 год. 40 хв., на залізничному переїзді 35км перегону «м. Добропілля-Мерцалове», з боку м. Покровська Донецької області, в межах міста Добропілля, чергова по переїзду ПЧ-8 ОСОБА_2 , допустила порушення порядку забезпечення безпеки для руху автотранспорту, закривши світлофор верхнім одягом (дублянкою), з боку напрямку м. Покровська Донецької області, та не обмежуючи і не регулюючи рух автотранспорту через залізничний переїзд, що обладнаний автоматичними шлагбаумами з двох боків, наслідок чого є те, що водій ОСОБА_1 , керуючи належним автомобілем «ВАЗ 211540», д/н НОМЕР_1 , в темний час доби, без перешкод, заїхав під відкритий шлагбаум, при накритому працюючому світлофорі на залізничний переїзд, а в той же момент, до залізничного переїзду наближався локомотив 2те116 номер 717, під керуванням машиніста ОСОБА_4 , без включеного ліхтаря головного світла, без подавання попереджувального звукового сигналу, при наближенні до залізничного переїзду і який допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 211540», д/н НОМЕР_1 , на залізничному переїзді.

Тобто, ОСОБА_9 порушила п.1.5 ПДР України, який встановлює, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме дії ОСОБА_9 , які полягають у накритті семафорних вогнів дублянкою, а також її бездіяльність щодо регулювання залізничного переїзду, знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП.

При цьому суд відхиляє як докази надані відповідачем протокол оперативного розбору по випадку зіткнення автомобіля з тепловозом від 24.11.2022 та протокол наради при начальнику структурного підрозділу «Покровська дистанція колії з випадку дорожньо-транспортної пригоди на 35 км ПК5 перегону Мерцалове-Добропілля» від 25.11.2022, оскільки викладені в них висновки спростовані сукупністю інших досліджених судом доказів, які зазначені вище.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль зазнав механічних ушкоджень.

З висновку експертного автотоварознавчого дослідження №026 від 30 листопада 2022, виконаного на замовлення позивача, судом встановлено, що вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ 211540», д/н НОМЕР_1 , становить 32 201,75 гривень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 211540», д/н НОМЕР_1 , становить 43 592,02 гривень.

Перед складанням висновку експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, висновок складено для подання до суду, а отже він є належним доказом.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частини третьої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Системний аналіз статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові КЦС ВС у справі № 757/54513/16 від 02.02.2022.

Отже, розмір реальних збитків завданих ОСОБА_1 дорівнює вартості відновлювального ремонту без врахування зносу та становить 43 592,02 гривень.

Щодо відповідача у справі суд доходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина перша статті 1172 ЦК України).

У даній справі судом, з відповіді РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 21.04.2023, встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача та тепловоза, а саме 23.11.2022, ОСОБА_2 працювала на посаді чергового по переїзду 3 розряду структурного підрозділу «Покровська дистанція колії» РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» на підставі наказу №108/06 від 14.04.2011.

Відтак, суд приходить до висновку, що РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» є належним відповідачем у справі, оскільки матеріальна шкода завдана внаслідок протиправних дій їх працівника ОСОБА_2 під час виконання нею своїх трудових (службових) обов`язків.

Щодо доводів відповідача про те, що позивачем не надані відомості про страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, суд зазначає, що вони не мають жодного значення по справі, оскільки судом встановлено, що шкода завдана саме ОСОБА_1 внаслідок протиправних дій працівника відповідача ОСОБА_2 під час виконання нею своїх трудових (службових) обов`язків, а не навпаки.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи те, що суду не надано доказів добровільного відшкодування позивачу завданої шкоди з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Приписами ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. (п.3 ч.2 ст.23 ЦК України)

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 15 000 грн. 00 коп. позивач зазначив, що в результаті протиправних дій відповідача йому завдано моральної шкоди.

Оцінивши доводи позивача про завдання моральної шкоди та враховуючи усі докази по справі суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 неправомірними діями працівника відповідача завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.

Вирішуючи питання про розмір завданої моральної шкоди суд виходить із того, що на цей час не існує якогось сталого алгоритму визначення розміру моральної шкоди, але виходячи з характеру правопорушення, тривалість страждань і переживань ОСОБА_1 , беззаперечної зміни укладу його життя, оцінивши усі чинники завданої моральної шкоди, виходячи із морально-правових імперативів справедливості, розумності й добросовісності суд приходить до висновку, що з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути 5 000 грн. 00 коп. у якості відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 147 грн. 20 коп., що підтверджується квитанціями, а також він поніс витрати, які пов`язані із розглядом справи у розмірі 5 000 грн. 00 коп. (залучення експерта) (п.2 ч.2 ст.133 ЦПК України), а відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягає стягненню судовий збір та витрати, пов`язані із розглядом справи.

Приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача адвокатом Щербатим С.В., до закінчення судових дебатів, зроблена заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне встановити позивачу строк у п`ять днів після ухвалення рішення суду для подання суду доказів на підтвердження витрат, які вона сплатила у зв`язку з розглядом справи. Для вирішення питання про розподіл судових витрат призначити судове засідання, у відповідності до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10,12,13, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд.22) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду в розмірі 43 592 грн 02 коп. (сорок три тисячі п`ятсот дев`яносто дві грн 02 коп.).

Стягнути з Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд.22) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в розмірі 5 000 грн 00 коп. (п`ять тисяч грн 00 коп.).

Стягнути з Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд.22) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору у сумі 2 147 грн 20 коп. (дві тисячі сто сорок сім грн 20 коп.) та витрати на залучення експерта у сумі 5 000 грн 00 коп (п`ять тисяч грн 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України позивачу ОСОБА_1 подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази щодо розміру витрат, які він сплатив у зв`язку з розглядом справи (витрати на правову допомогу).

Згідно п. 5 ч.7 ст. 265 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 09.12.2024 о 12 год. 30 хв.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суддя склав 26.11.2024

Суддя А. О. Михальченко