КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №760/9551/16-ц
Провадження №22-ц/824/8020/2024
У Х В А Л А

про залишення без руху

29 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гуля В.В., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ПАТ «ІНГ Банк» звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2016 року позов задоволено.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 27 січня 2017 року заочне рішення скасовано.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою від 06 червня 2023 року, позивач 08 лютого 2024 року звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Безпосередньо в апеляційній скарзі позивач порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та зазначає, що апелянт ознайомився з оскаржуваною ухвалою 30 січня 2024 року в ЄДРСР, а тому вважає що строк на апеляційне оскарження спливає 16 лютого 2024 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної ухвали представнику позивача була направлена та доставлена на вказану ним електрону адресу 14 червня 2023 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою (а.с. 106).

Окрім того, згідно даних ЄДРСР, оскаржувана ухвала була оприлюднена 13 червня 2023 року.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини слід брати до уваги те, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgementof ECHR of 16 December 1992 DeGeouffredelaPradelle v. France // SeriesA N 253- В).

Також згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа «Скопелліті проти Італії» від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25 березня 1999 року).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Отже, скаржник, будучи обізнаним про розгляд справи, в якій має статус позивача, мав би з розумним інтервалом часу цікавитись відомим йому судовим провадженням.

Проте, представник апелянта, отримавши 14 червня 2023 року копію оскаржуваної ухвали на офіційну електронну адресу, звернувся з апеляційною скаргою через 7 місяців після отримання ухвали.

Таким чином, зважаючи на наявні у матеріалах справи докази отримання позивачем копії ухвали першої інстанції 14 червня 2023 року, зважаючи на те, що апелянт є позивачем у справі та з розумним інтервалом часу має цікавитись станом відомого йому судового провадження, суд доходить висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції є неповажними.

Згідно частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно вказати поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та надати суду відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, адже безпідставне поновлення строку на оскарження ухвали, що набрала законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Окрім того, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки також не відповідає вимогам пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України.

У відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подачі апеляційної скарги становить 3 028 грн.

Отже, апелянту за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції необхідно сплати 3 028 грн нареквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувачаUA0026010 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А
Виходячи з наведеного, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно навести інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та надати суду відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, адже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року), а також надати суду докази сплати судового збору.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357, 358 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 29 березня 2024 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для наведення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, надання відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, а також доказів сплати судового збору.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтями 357, 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.В. Гуль