Справа № 473/7157/23
РІШЕННЯ

іменем України

"09" травня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.

За участю представника позивача адвоката Врадій Л.М., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування

встановив

в грудні 2023 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати за ними право власності в рівних частках на частину житлового будинку в АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить частка житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок належав померлому на підставі Свідоцтва на право власності на житло, що було видане 05 січня 1998 року Акціонерним Товариством «Зелений Гай». Іншими співвласниками житлового будинку є відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачі звернулися до нотаріуса з питання оформлення своїх спадкових прав після смерті батька, однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки відсутній право встановлювальний документ на житловий будинок.

Посилаючись на неможливість оформлення права власності на житловий будинок у позасудовому порядку через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, прийняття ними спадщини після смерті батька, позивачі просили позов задовольнити та визнати права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою від 28 грудня 2023 року було відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням справи до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивач адвокат Врадій Л.М. позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Романенко П.В. пояснили, що не заперечують права позивачів на частку житлового будинку, який належав їх батьку ОСОБА_6 , однак вважали що доцільно визначити реальні частки житлового будинку.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 .

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з належної йому частки в приватизованому будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Житловий будинок на підставі Свідоцтва на право власності на житло, що було видане 05 січня 1998 року Акціонерним Товариством «Зелений Гай» належав ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Спадкоємцями першої черги за законом стали його діти ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Позивачі звернулися до державного нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та на підставі їх заяв заведена спадкова справа № 106/2018.

Однак провівши правову експертизу наданих документів, нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини на належну ОСОБА_6 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності. Крім цього нотаріусом було встановлено, що відсутня інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на частку вищезазначеного будинку за спадкодавцем, та рекомендовано звернутися до суду для виріщення питання спадкування частки житлового будинку після смерті батька ОСОБА_6 (довідка-роз`яснення нотаріуса від 10.10.2023 №783/02-14).

Відповідно до відповіді ПРАТ «Зелений Гай» №52 від 11.10.2023 року неможливо видати дублікат Свідоцтва на право власності на житло, який посвідчував право власності спадкодавця на майно.

Відповідно до довідки КП «Вознесенське МБТ1» №634 від 08.06.2023 року житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , на підставі свідоцтва про право власності, на житло, виданого Акціонерним Товариством «Зелений Гай» 05 січня 1998 року.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року - якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Отже, єдиним правовим засобом захисту прав позивачів відповідно до ст.16 ЦК України буде визнання в судовому порядку за права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на частину житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Згідно ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законодавством.

Свідоцтвом на право власності на житло передбачено передання ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , житлового будинку на праві приватної спільної сумісної власності.

Відповідно до п.2 ст.8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагав рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні оформлення спадкових прав на частку, що залишилася після смерті ОСОБА_6 є неможливим через відсутність свідоцтва про право власності на житло, як правовстановлюючого документа.

Належність померлому ОСОБА_6 вказаного будинку підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Акціонерним Товариством «Зелений Гай» 05 січня 1998 року, довідкою КП «Вознесенське МБТІ» за №634 від 08.06.2023р. про те, що житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстрований на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності, на житло, виданого Акціонерним Товариством «Зелений Гай» 05 січня 1998 року.

Відповідно до п.8 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету по житлово-комунальному господарству за №56 від 13.12.95р. (на час видачі свідоцтва) - одним із правовстановлюючих документів на будинок є свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна, що видаються місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування, органами приватизації.

Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгосп від 13 грудня 1995 року № 56 та Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами) виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів, одним з яких є спадкування.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Як слідує із змісту роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред`явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушене право пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту порушеного права або інтересу передбачені ст. 16 ЦК України.

Оскільки, позивачі є єдиним спадкоємцями майна після смерті батька ОСОБА_6 , спадщину прийняли, то їм як спадкоємцям за законом в рівних частках також перейшло право власності в порядку спадкування на частину житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268ЦПК України, суд

ухвалив

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 право власності в рівних частках в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на частину житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів .

Повний текст рішення виготовлено 09 травня 2024 року.

Суддя: М.М. Ротар