Номер провадження 2/754/3037/24
Справа №754/4684/24
РІШЕННЯ

Іменем України

17 вересня 2024 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Буша Н.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС», третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Чунжина В.С. звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.04.2024 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він дізнався, що відносно нього приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. було відкрите виконавче провадження № НОМЕР_1 від 18.08.2021 року та була винесена постанова про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 18.08.2021 року, виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 83964 від 12.06.2021 року. 25.03.2024 року представник позивача ознайомився з виконавчим провадженням, але відповідно до матеріалів виконавчого провадження документів, які свідчать про безспірну фінансову заборгованість позивача перед ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» не було у матеріалах виконавчого провадження. Відповідно до копії виконавчого напису нотаріуса № 83964 від 12.06.2021 року ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором 001/70/145/823 від 14 червня 2019 року, укладеним з ТОВ "Глобал Кредит", правонаступником ycix прав та обов`язкiв якого на пiдставi договору вiдступлення прав вимоги за кредитними договорами № Global -DG 1 вiд 05 жовтня 2017 року ТОВ "Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» правонаступником ycix прав та обов`язкiв якого, на пiдставi договору вiдступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1/2 вiд 04 червня 2021 року є ТОВ «Дорі Фінанс». Строк платежу за кредитним договором 001/70/145/823 від 14 червня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за перiод з 04 червня 2021 року по 09 червня 2021 року. Сума заборгованості складає 9 105,60 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2 400 грн.; прострочена заборгованість за комісію становить 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 6 705,60 грн.; прострочена заборгованість за штрафами i пенями становить 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису плати iз стягувача, в розмiрi l 000,00 грн., якi пiдлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 10 105,60 грн.

При огляді документів, що були надані ТОВ «Дорі Фінанс» для відкриття виконавчого провадження та здійснення виконавчого напису нотаріусу Грисюк О.В., на підставі яких був зроблений оскаржений виконавчий напис, позивачем було з`ясовано, що нотаріусом було порушено вимоги ст. 5, 87,88 закону України «Про нотаріат». Документи, які були надані нотаріусу для здійснення нотаріального напису, не відповідають вимогам ст.ст. 87,88 закону України «Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, виписка по особовому рахунку позивача, надана для здійснення виконавчого напису не містить усіх реквізитів, передбачених п.61 «Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України» затвердженого постановою НБУ 04.07.2018 № 75 та позивач вважає що, виконавчий напис № 83964 від 12.06.2021 року був здійснений з порушенням умов здійснення виконавчого напису та просить його скасувати як такий, що не підлягає виконанню.

Відповідач та треті особи свою позицію щодо позовних вимог на адресу суду не надсилали.

Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін і дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. від 18.08.2021 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 за виконавчим написом №83964, виданого 12.06.2021року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дорі Фінанс» заборгованість у розмірі 10 105,60 грн.

Вважаючи виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки існує спір щодо заборгованості за кредитом, позивач звернувся до суду з вказаним позовом з наміром захистити своє порушене цивільне право.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступних положень закону та відповідних правовідносин.

Так, згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зі змінами та доповненнями) передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Так, згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставне майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17.

Однак відповідач та треті особи не надали суду жодних доказів безспірності заборгованості.

Позивач стверджує, що нотаріусом не було перевірено на підтвердження безспірності стягуваної суми боргу з урахуванням того, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально.

Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано чи укладався кредитний договір, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягають стягненню за написом, а саме у розмірі суми 10 105,60 грн., чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

При вирішенні даного спору суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №320/7932/16-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС», третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 83964 від 12.06.2021 року, що був здійснений приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, на підставі якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дорі Фінанс» заборгованості у розмірі 10 105,60 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС» () на користь держависудові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3 028 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Деснянський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2024 року.

Суддя Н.Д.Буша