Справа № 931/965/23
Провадження № 2-о/931/2/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Безп`ятко О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Левчук О.В.,

представника заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Органу опіки і піклування Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області - Мороз О.Г.,

свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_5 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки і піклування Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

21 листопада 2023 року від представника заявника - ОСОБА_1 надійшла до суду заява ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме перебування на вихованні та утриманні дитини з інвалідністю до 18 років, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки і піклування Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області.

Заяву мотивує тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з 06 жовтня 2023 року перебувають у шлюбі. У ОСОБА_2 від попереднього шлюбу народився син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина ОСОБА_6 є дитиною з інвалідністю до 18 років по слуху, інвалідність встановлено до ІНФОРМАЦІЯ_6. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ОСОБА_5 , згідно з записом у військовому квитку з 14.01.2023 року, мобілізований до Збройних Сил України і до теперішнього часу виконує обов`язки військовослужбовця. Зазначає, що відповідно до підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема, у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років. Тому визначальним фактом є не батьківство, а саме виховання дитини з інвалідністю. На даний час, дитина - ОСОБА_6 хоча фактично перебуває на утримані та вихованні вітчима, однак, не може користуватися соціальним захистом згідно з вищевказаним законодавством, оскільки проходячи військову службу заявник не може зібрати необхідні документи, зокрема, висновок про стан здоров`я та особисто подати заяву до органу опіки та піклування для того, щоб отримати висновок органу опіки та піклування про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини, оскільки перебуває на військовій службі в зоні активних бойових дій. Також, 09 листопада 2023 року ОСОБА_5 подав до військової частини НОМЕР_1 рапорт на звільнення із військової служби у зв`язку вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років, однак рапорт на даний час не розглянуто, оскільки, як йому повідомлено, що для звільнення з військової служби необхідно підтвердити факт виховання ним дитини з інвалідністю. Оскільки у звільненні ОСОБА_5 з військової служби не відмовлено, то такий факт не оспорюється, а тому може бути предметом розгляду в окремому провадженні, і до оформлення відмови у задоволенні рапорта не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Також для заінтересованих осіб у справі не виникає обов`язків, які б могли бути предметом спору у позовному провадженні. Оскільки інших визначених законом способів підтвердження виховання дитини з інвалідністю не передбачено, то заявник діє у спосіб, визначений ЦПК України і звертається до суду із заявою про встановлення факту перебування дитини на вихованні та утриманні. Зазначає, що згідно сімейного законодавства у вітчима виникає беззаперечне право у вихованні пасинка, а також вітчим зобов`язаний спільно з дружиною дбати про матеріальне забезпечення в сім`ї, а в силу відсутності у пасинка батька - утримувати його. Також пасинок заявника є членом його сім`ї, оскільки вони спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, їхні відносини виникли з підстав, не заборонених законом. Крім того, те, що дитина перебуває на утриманні вітчима з власної волі останнього, а не в силу безальтернативних зобов`язань, в свою чергу, не може свідчити про відсутність факту утримання, який може виникнути не лише з обов`язків, а й з прав та особистих взаємовідносин.

Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт перебування на вихованні та утриманні ОСОБА_5 дитини з інвалідністю до 18 років - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 23 листопада 2023 року дану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено на 21 грудня 2023 року, викликано заявника, заінтересованих осіб та свідків. Судове засідання неодноразово відкладалося за клопотанням представника заявника, востаннє на 30 квітня 2024 року.

Заявник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі заявника.

У судовому засіданні представник заявника - ОСОБА_1 підтримала заяву ОСОБА_5 про встановлення факту перебування на вихованні та утриманні дитини з інвалідністю до 18 років. Просила дану заяву задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, пославшись, що вони із заявником знайомі давно. Після смерті чоловіка ОСОБА_7 у лютому 2022 року, почали проживати з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та у жовтні 2023 зареєстрували шлюб. Від першого шлюбу у неї троє дітей, двоє з яких повнолітні та мають свої сім`ї, а син ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства по слуху. Зазначила, що протягом усього часу їх спільного проживання заявник бере участь в утриманні та вихованні сина. У них склалися гарні, теплі відносини, як між батьком та сином. Хлопчик потребує чоловічого виховання, тягнеться до вітчима. Окрім того, дитині потрібний особливий догляд та дороговартісне лікування і заявник матеріально утримує їх, надаючи значні кошти. На даний момент заявник перебуває на службі в ЗСУ.

Представник заінтересованої особи Органу опіки і піклування Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області - Мороз О.Г. у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви ОСОБА_5 , оскільки така відповідає інтересам дитини ОСОБА_6 . Зазначила, що відвідували цю сім`ю. Сім`я проживає в хорошому будинку, є все необхідне. Заявник разом з дружиною виховують неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2012 року народження, який має статус дитини-інваліда до 18 років та потребує особливого догляду. Стосунки в сім`ї теплі, хлопчик ставиться до вітчима як до батька.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка є дочкою ОСОБА_2 , зазначила, що її матір із заявником фактично разом проживають близько двох років, однак шлюб уклали в жовтні 2023 року. ОСОБА_5 бере участь у вихованні її брата, піклується про його здоров`я, навчання, матеріально утримує сім`ю. ОСОБА_6 потребує особливого догляду через вади із слухом, а тому мама потребує допомоги та участі заявника у вихованні дитини з інвалідністю.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка є подругою ОСОБА_2 , пояснила, що з сім`єю часто спілкується так як у неї теж дитина із схожими проблемами із здоров`ям. Зазначила, що ОСОБА_5 разом з дружиною ОСОБА_2 виховують ОСОБА_6 та заявник матеріально забезпечує та утримує сім`ю.

Заслухавши пояснення представника заявника - ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи - Мороз О.Г. , пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законом. Аналогічний висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постановах від 08.11.2019 у справі № 161/853/19, від 18.12.2019 у справі № 370/2598/16-ц.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду №560/17953/21 від 18.01.2024 року зазначено, що неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування пасинка - дитини з інвалідністю віком до 18 років на його утриманні та його виховання з метою надання пільг дитині та звільнення з військової служби. Таким чином, дане окреме провадження пов`язане із виникненням прав дитини, яка перебуває на утриманні військовослужбовця, щодо суті таких прав спору немає, оскільки законодавством визначений перелік гарантованих утриманцям військовослужбовця прав. Також, для заінтересованих осіб у справі не виникає обов`язків, які б могли бути предметом спору у позовному провадженні. Крім того, єдиним способом підтвердити факт перебування на утриманні вітчима дитини є звернення до суду з відповідною заявою, оскільки інших способів законодавством не визначено. Також не визначено інших способів підтвердження виховання дитини з інвалідністю, тому заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування дитини на вихованні та утриманні, у спосіб, передбачений ЦПК України.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 виданого 08 серпня 2023 року управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_5 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 12).

Як вбачається із військового білету серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 12 січня 2023 року призваний у ЗСУ по мобілізації згідно УПУ № 758/2022 р. від 20.11.2022 р. «Про загальну мобілізацію» (а.с. 12 на звороті - 13).

09 листопада 2023 року стрілець-санітар 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону солдат ОСОБА_5 звернувся із рапортом до командира 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у якому просив його клопотати перед командуванням частини про звільнення з військової служби, відповідно до підпункту «г» частини 4 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» (а.с. 20).

Згідно підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (чинного на час подання заяви), військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема, у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років.

Згідно відповіді командира військової частини на адвокатський запит від 04.12.2023 року №1/37/15253 документи, які підтверджують підстави звільнення, до командування військової частини не надходили, в матеріалах справи також відсутні докази відмови у задоволенні рапорта. Оскільки у звільненні ОСОБА_5 з військової служби за сімейними обставинами, зокрема у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років не відмовлено, то такий факт не оспорюється, та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України, визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2023 року між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено шлюб, який зареєстровано Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, актовий запис № 561, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 06 жовтня 2023 року. Прізвище дружини після укладення шлюбу не змінилось (а.с. 17 на звороті).

У ОСОБА_2 є син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 28 лютого 2012 року, у якому в графі батько зазначено - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_2 (а.с. 18).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Затурці Володимир-Волинського району Волинської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 21 лютого 2022 року (а.с. 18 на звороті).

Із довідки відділу «ЦНАП» виконавчого комітету Затурцівської сільської ради Волинської області №320/05-35 від 02.11.2023 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживає по домогосподарству без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20 на звороті).

Згідно витягу виконавчого комітету Затурцівської сільської ради Волинської області №405 від 16.11.2023 року, ОСОБА_5 зареєстрований у АДРЕСА_2 , проживає у АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входять: дружина - ОСОБА_2 та син дружини - ОСОБА_6 (а.с. 22).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_5 неодноразово перераховував своїй дружині ОСОБА_2 грошові кошти до укладення шлюбу, що підтверджується копіями платіжних інструкцій, а саме: 30050 грн згідно платіжної інструкції від 20.06.2023 року; 30050 грн згідно платіжної інструкції від 09.08.2023 року; 100050 грн згідно платіжної інструкції від 21.08.2023 року; 80050 грн, згідно платіжної інструкції від 21.09.2023 року. Також, даний факт не заперечували у судовому засіданні ОСОБА_2 та представник заявника - ОСОБА_1 .

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_8 виданого Локачинським УСЗН, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною інвалідом до 18-років, у якого наявна інвалідність по слуху, його законним представником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19).

Із копії медичного висновку №105 від 25 жовтня 2022 року КНП «Затурцівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини» Затурцівської сільської ради, дійсного до 24 жовтня 2024 року вбачається, що наявне заворювання у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років (а.с. 19 на звороті).

Згідно висновку про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи виданого ОЗЗСО «Затурцівський ліцей імені В.К. Липинського» Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 17 травня 2023 року, ОСОБА_6 , учень 4 класу, має особливі освітні потреби: у адаптації/модифікації освітньої програми (навчальних предметів); у індивідуальному навчальному плані; у асистенті вчителі; у заняттях з практичним психологом; у заняттях з вчителем-логопедом; у заняттях з вчителем дефектологом (а.с. 35-43).

Із довідки ОЗЗСО «Затурцівський ліцей імені В.К. Липинського» Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 27.11.2023 року № 10-09/84 вбачається, що ОСОБА_6 навчається в 5 класі даного закладу, як дитина з особливими освітніми потребами з допомогою асистента учителя з інклюзивного навчання (а.с. 44).

Згідно заключення лікарсько-консультативної комісії виданого КНП «Затурцівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини» Затурцівської сільської ради від 14.12.2023 року №251, ОСОБА_6 потребує постійного стороннього догляду (а.с. 45).

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання №48 від 03.11.2023 року вбачається, що сім`я ОСОБА_5 постійно проживає у житловому будинку, який належить на праві приватної власності його дружині ОСОБА_2 , яка офіційно працевлаштована. Заявник ОСОБА_5 від січня 2023 мобілізований до лав ЗСУ і по даний час перебуває на службі. ОСОБА_5 разом з дружиною виховують неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2012 року народження, який згідно посвідчення серія НОМЕР_8 має статус дитини-інваліда до 18 років (інвалідність по слуху). Під час обстеження умов проживання даної сім`ї встановлено, що ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що працює, не може повноцінно виховувати сина, який потребує особливого догляду. У зв`язку з тим, що сім`я ОСОБА_5 потребує його участі у вихованні дитини з інвалідністю, виникла необхідність в клопотанні перед командуванням військової частини, в якій він несе службу, щодо звільнення його з лав ЗСУ, адже є гостра необхідність в догляді за дитиною з інвалідністю (а.с. 21).

09 листопада 2023 року ОСОБА_5 звернувся із рапортом до командира 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у якому просив його клопотати перед командуванням частини про звільнення з військової служби, відповідно до підпункту «г» частини 4 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» (а.с. 20).

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно до частини 8 статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 N5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до статті 54 СК України, дружина, чоловік мають право розподілити між собою обов`язки в сім`ї. Дружина, чоловік повинні утверджувати повагу до будь-якої праці, яка робиться в інтересах сім`ї. Усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Дружина, чоловік мають право противитися усуненню їх від вирішення питань життя сім`ї. Вважається, що дії одного з подружжя стосовно життя сім`ї вчинені за згодою другого з подружжя.

Згідно до частини 1 та 4 статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ст. 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 268 СК України передбачено, що мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів, сестер, або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи вищенаведене, у вітчима виникає беззаперечне право у вихованні пасинка, обов`язок спільно з дружиною дбати про матеріальне забезпечення сім`ї, а в силу відсутності у пасинка батька - утримувати його.

Враховуючи викладене, суд оцінивши докази, які були досліджені судом в ході судового розгляду справи в їх сукупності, а також враховуючи те, що заінтересовані особи не заперечували щодо задоволення заяви про встановлення юридичного факту, вважає доведеним факт перебування на вихованні та утриманні ОСОБА_5 дитини з інвалідністю віком до 18 років, а відтак заяву ОСОБА_5 є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_5 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки і піклування Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт перебування на вихованні та утриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дитини з інвалідністю до 18 років - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 01.05 .2024 року.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_9 .

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_10 ;

Орган опіки і піклування Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області, адреса місцезнаходження: 45523, с. Затурці, вул. Липинського, 66 Володимирського району Волинської області, .

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко