П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024року м. Київ

Справа № 761/541/24

Апеляційне провадження №22-ц/824/13312/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Притули Н.Г. 28 травня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законним представником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , законним представником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , законним представником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , законним представником якої є ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження - задоволено.

Зупинено провадження у справі № 761/541/24 до набрання законної сили рішенням у справі №753/7668/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики.

Зупиняючи провадження у справі, суд обґрунтовував свої висновки наявністю вказаних у п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України підстав для зупинення провадження. При цьому суд виходив з того, що розгляд даної справи є неможливим без набрання законної сили судовим рішенням №753/7668/24, оскільки позивач просила стягнути заборгованість за розпискою від 09 квітня 2015 року, яка є предметом спору у справі №753/7668/24, так як у випадку задоволення позовних вимог та визнання договору позики недійсним, відпадуть підстави для задоволення заявленого позову про визнання боргу.

Не погодився із вказаним судовим рішенням позивач, представником подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що суд першої інстанції обмежився висновком щодо можливого впливу результату іншої справи на вирішення даної справи. Посилаючись на постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №357/10397/19 вказує, що нагальна потреба в зупиненні провадження у справі виникає, у разі якщо неможливо постановити рішення у певній справі до ухвалення судового рішення в іншій справі.

Вказує, що суд, який розглядає питання про стягнення грошових коштів за договором позики, в рамках справи повинен дослідити дійсність договору позики та сам факт укладання такого договору, тим самим дана обставина зобов`язує суд першої інстанції під час розгляду цієї справи з`ясувати питання щодо недійсності правочину.

Крім того, у цій справі одним із представником відповідачів позовні вимоги ОСОБА_1 визнають в повному обсязі.

Звертає увагу, що оригінал договору позики знаходиться у позивача, був оглянутий судом першої інстанції, тим самим дана обставина дає змогу суду першої інстанції досліджувати та приймати рішення відносно даного договору самостійно.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в січні 2024 року з вимогами про стягнення з відповідачів, як правонаступників ОСОБА_9 , заборгованості за договором позики (розпискою) від 09 квітня 2015 року в розмірі 1500000 (один мільйон п`ятсот тисяч) доларів США. /т.1 а.с.1-5/

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року відкрито провадження у справі № 761/541/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законним представником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , законним представником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , законним представником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , законним представником якої є ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за договором позики, призначено справу до розгляду в загальному позовному провадження, визначено дату підготовчого судового засідання . /т.1 а.с.37-38/ Дані про закриття підготовчого судового засідання в матеріалах справи відсутні.

Матеріали справи містять нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_3 , яка є законним представником ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , яка є законним представником ОСОБА_7 про визнання позовних вимог. /т.1 а.с.180,181,190/

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 квітня 2024 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призначення судової фізичко-хімічної експертизи та витребування доказів залишено без задоволення. В мотивувальній частині ухвали суд вказав на те, що відповідачем не оспорюється в судовому порядку розписка та враховуючи презумпцію правомірності правочину суд не вбачав підстав для задоволення цього клопотання. /т.2 а.с.70-71/

15 травня 2024 року до суду надійшло клопотання від ОСОБА_2 про зупинення провадження у даній справі. Клопотання мотивоване тим, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №753/7668/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики./т.2 а.с.78-79/

З ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року у справі № №753/7668/24 про прийняття позову до розгляду вбачається, що підставами позову є обставини підробки договору позики, оформленого розпискою від 09 квітня 2015 року. /т.2 а.с.81/

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження - задоволено. Зупинено провадження у справі № 761/541/24 до набрання законної сили рішенням у справі №753/7668/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики. /т.2 а.с.117-118/

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Верховний Суд у постановах від 07 листопада 2018 року у справі №1522/27468/12 та від 27 лютого 2019 року у справі №308/5006/16-ц вказав на те, що зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Суд має переконатися, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з урахуванням обставин справи та таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Окрім того, неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

При цьому, у разі застосування наведеної правової конструкції п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, за вимогами ст. 260 ЦПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року №357/10397/19 викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

З наведених обставин справи вбачається, що предметом розгляду у цій справі є вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 09 квітня 2015 року. Таким чином, предметом спору є матеріально-правова вимога про стягнення заборгованості, що виникла в результаті неналежного виконання умов договору позики.

У межах розгляду цій є справи доказуванню і встановленню судом підлягають обставини укладення договору та виконання його сторонами своїх договірних зобов`язань.

Виходячи з положень ст.204 ЦК України дійсність правочину презюмується допоки не буде встановлена його недійсність яка прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину установлена законом, то такий правочин є нікчемним і у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша зацікавлена особа заперечує їх дійсність на підставах, визначених законом то це є оспорюваним правочином, такий правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Предметом розгляду справи №753/7668/24 є вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики від 09 квітня 2015 року, а наведені підстави позову вказуються на обставини саме оспорюваного правочину.

Тобто у справі 753/7668/24 оспорюється правочин, на підставі якого у справі № 761/541/24 заявлено вимогу про стягнення заборгованості. Вказане у свою чергу свідчить про неможливість розгляду цієї справи, зважаючи на презумпцію правомірності правочину, визначену приписами ст. 204 ЦК України.

Таким чином між справами, що розглядаються, вбачається тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. І з огляду на те, що питання дійсності правочину має первісне значення, то зупинення провадження у справі про стягнення заборгованості вбачається обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про наявність в матеріалах справи заяв відповідачів про визнання позову не можуть бути прийняті до уваги суду, оскільки такі заяви подані не всіма відповідачами, зокрема відсутня заява відповідача ОСОБА_2 і вона має право на реалізацію власних процесуальних прав.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук