Провадження № 22-ц/811/1423/24 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар судового засідання Зеліско-Чемерис К.Р.,

з участю представника позивача адвоката Козака В.І., представників відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана представником ОСОБА_4 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2024 року (повний текст ухвали складено 18 квітня 2024 року), у справі за позовом ОСОБА_3 до підприємства об`єднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих», первинної профспілкової організації учбово-виробничого об`єднання УТОС, комітету трудового колективу підприємства об`єднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих», третя особа: виконавчий комітет Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення засідання комітету про зняття з квартирного обліку осіб, які перебувають на черзі на одержання жилих приміщень та зобов`язання поновити на квартирному обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до підприємства об`єднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих», первинної профспілкової організації учбово-виробничого об`єднання УТОС, комітету трудового колективу підприємства об`єднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих», третя особа: виконавчий комітет Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення засідання комітету про зняття з квартирного обліку осіб, які перебувають на черзі на одержання жилих приміщень та зобов`язання поновити на квартирному обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2024 року позовну заявою ОСОБА_3 до підприємства об`єднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих», первинної профспілкової організації учбово-виробничого об`єднання УТОС, комітету трудового колективу підприємства об`єднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих», третя особа: виконавчий комітет Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення засідання комітету про зняття з квартирного обліку осіб, які перебувають на черзі на одержання жилих приміщень та зобов`язання поновити на квартирному обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень, залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_3 , подавши в травні 2024 року апеляційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_4 , в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2024 року, матеріали справи скерувати до суду першої інстанції для продовження судового розгляду і в іншому складі суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду не врахував, що позивач та його представник просили суд розглядати справу у їх відсутності. Суд дійшов невірного висновку, що має місце повторна неявка позивача, адже вказав в оскаржуваній ухвалі, що позивач не з`явився одного разу в підготовче засідання, а другий раз в судове засідання по розгляду справи по суті. Участь позивача не визнавалася судом обов`язковою. Позивач є незрячим.

В травні 2024 року від ПОГ «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» через систему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому міститься прохання залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, і такий мотивований законністю оскаржуваної ухвали. У відзиві на апеляційну скаргу також міститься прохання винести окрему ухвалу щодо представника позивача адвоката Козака В.І.

Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи убачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова на 18 березня 2024 року. Вирішено про дату, час та місце проведення судового засідання у справі повідомити учасників справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2024 року позовну заявою ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що представник позивача, будучи належним чином повідомлений не з`явився в судові засідання, які були призначені на 23 січня 2024 року та 17 квітня 2024 року. Про поважні причини неявки, суду не повідомив. Як вбачається із матеріалів справи, SMS-повідомлення про судове засідання доставлено. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про проведення судового засідання, яке призначено на 17 квітня 2024 року не надходило. Представник позивача, будучи обізнаним про розгляд справи в суді всупереч вимогам ЦПК України, який покладає на учасника обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами, тривалий час не вчинив жодних дій для з`ясування про стан судового провадження, не подав належних підтверджень причини неявки. Позивач у свою чергу не контролює поведінку свого представника, не подає заяви про проведення судового розгляду за відсутності представника. Така поведінка позивача та представника позивача вказує на неналежну поведінку та втрату зацікавленості у розгляді справи. З метою дотримання розумних строків розгляду справи та рівноваги інтересів сторін щодо розгляду справи упродовж розумного строку, суд вважає що представник позивача та позивач втратили зацікавленість у розгляді справи.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України)

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України (в редакції діючій на час постановлення оскаржуваної ухвали) суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (частина друга статті 200 ЦПК України).

Отже, після внесення змін до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду як на стадії підготовчого провадження, так і під час розгляду справи по суті.

Причому повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки, проте вона має бути повторною саме на відповідній стадії судового процесу, підтвердженням чого є використання сполучника «чи» в нормі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Однак, позов не можна залишити без розгляду з цієї підстави, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз змісту матеріалів справи свідчить, що за результатами підготовчого засідання судом постановлено ухвалу саме про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Розгляд справи по суті мав відбутись 18 березня 2024 року, однак доказів повідомлення учасників про це судове засідання, матеріали справи не містять.

Згідно з довідкою, складеною секретарем судового засідання, розгляд справи 18 березня 2024 року не відбувся у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, про дату наступного засідання буде повідомлено додатково (а.с. 93).

Проте, в матеріалах справи наявна повістка про виклик до суду по цивільній справі на 17 квітня 2024 року, яка датована 18 березня 2024 року (а.с. 95), а також ухвала суду від цього ж числа, в якій зазначено, що участь в судовому засіданні взяли участь представники відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 101-103).

Також в матеріалах справи наявні довідки про доставку SMS, а саме повістки про виклик до суду на 17.04.2024, сформовані 11.04.2024 (а.с. 96-100)

У той же час, в матеріалах справи відсутні докази про належне вручення судових повісток позивачу та його представнику, так і їхні заяви про те, що вони бажають отримувати судові виклики через SMS.

До апеляційної скарги долучено копію клопотання/заяви, сформованої в системі «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_4 23 січня 2024 року, в якій заявник просить проводити підготовче та судові засідання у справі № 466/12403/21 проводити без їхньої (сторони позивача) участі.

Однак, оригінал такого клопотання/заяви в матеріалах справи відсутній.

Також матеріали справи не містять відомостей, що явка позивача та/або його представника до суду першої інстанції визнавалась обов`язковою.

За таких обставин, місцевий суд дійшов невірного висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

При цьому колегія суддів звертає увагу і на ту обставину, що дана справа знаходиться на розгляді суду першої інстанції ще з грудня 2021 року.

Оскільки наведені в апеляційної скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права знайшли своє підтвердження, оскаржувану ухвалу слід скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (стаття 379 ЦПК України).

Оскільки під час вирішення питання закриття провадження у справі місцевим судом допущено порушення норм процесуального права, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, питання належного складу суду під час нового розгляду вирішується саме судом першої інстанції, а не судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням висновку щодо суті апеляційних скарг, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, а не судом апеляційної інстанції.

Щодо постановлення окремої ухвали відносно представника позивача адвоката Козака В.І.

Згідно з положеннями статті 385 ЦПК України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Відповідно до частини першої статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором (частина друга статті 262 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції, вирішуючи апеляційну скаргу по суті, не встановив зловживання представником позивача - адвокатом Козаком В.І. процесуальними правами, порушення ним процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків або іншого порушення законодавства, що могло б стати підставою для постановлення окремої ухвали.

Відтак, у задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали слід відмовити.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 379, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана представником ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2024 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич