Провадження № 2/204/1337/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович про стягнення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила суд стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуті грошові кошти в сумі 91 982 грн. 12 коп. та судові витати.

В обґрунтування позовних вимог вона посилається на те, що рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.04.2023 року по справі №213/2934/23 позов ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 у зв`язку з неналежним виконанням судового рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2009 року, три проценти річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 21 листопада 2019 року по 21 листопада 2022 року у розмірі 80 684 грн. 57 коп. та судовий збір у розмірі 2 451 грн. 26.06.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ганжою О.В. відкрито виконавче провадження ВП № 72122397 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі № 213/2934/23, виданого Інгулецьким районним судом м. Кривого рогу Дніпропетровської області та 21.08.2023 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі ч. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконання у розмірі 91 982 грн. 12 коп. 06.12.2023 року Дніпровським апеляційним судом винесена постанова у справі № 213/2934/23, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2023 року у справі № 213/2934/23 скасовано та ухвалене нове рішення по справі, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання. Дана постанова набрала законної сили 06.12.2023 року, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Оскільки грошові кошти у розмірі 91 982 грн. 12 коп., відповідачем були отримані від позивача на підставі судового рішення, яке в подальшому було скасовано Дніпровським апеляційним судом, то вони підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України, як безпідставно набуті кошти. Тому вона вимушена звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Ухвалою суду від 15.01.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 15.01.2024 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

У встановлений судом строк відповідач не надав відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.04.2023 року по справі №213/2934/23 позов ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 у зв`язку з неналежним виконанням судового рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2009 року, три проценти річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 21 листопада 2019 року по 21 листопада 2022 року у розмірі 80 684 грн. 57 коп. та судовий збір у розмірі 2 451 грн. (а.с. 9-11).

26.06.2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ганжою О.В. відкрито виконавче провадження ВП № 72122397 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі № 213/2934/23, виданого Інгулецьким районним судом м. Кривого рогу Дніпропетровської області (а.с. 13).

В рамках виконавчого провадження винесена постанова про арешт коштів боржника від 27.06.2023 року (а.с. 17-18) та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.08.2023 року (а.с. 19-20).

21.08.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ганжою О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення (а.с. 21).

06.12.2023 року Дніпровським апеляційним судом винесена постанова у справі № 213/2934/23, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2023 року у справі № 213/2934/23 скасовано та ухвалене нове рішення по справі, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання. Дана постанова набрала законної сили 06.12.2023 року, оскарженню в касаційному порядку не підлягає (а.с. 22-24).

Позивач, звертаючись до суду із позовом, як правову підставу для його задоволення посилається на положення ст. 1212 ЦК України.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України, регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

За змістом статті 1212 ЦК України, безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ст. 11 ЦК України.

Частиною 5 ст. 11 ЦК України, визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати за рішенням суду.

Набуття однією із сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання судового рішення не є безпідставним.

Тобто, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, якщо таке майно, у тому числі грошові кошти, передано на виконання судового рішення виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Відповідач не збагатився за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом. Підставами стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів стало рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.04.2023 року та виконавчий лист.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть зводиться до повернення стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Відповідно до частини першої статті 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

За змістом частин першої - третьої статті 444 ЦПК України, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

Згідно ч. 2 ст. 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи: 1) закриває провадження по справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Отже, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

Таким чином, для настання повороту виконання рішення необхідні: одержання майна або грошових коштів у порядку виконання рішення суду; зміна чи скасування судового рішення і прийняття нового рішення про закриття провадження у справі; залишення позову без розгляду; повну відмову в позові; задоволення позовних вимог в меншому розмірі, а також подання стороною відповідної заяви.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішенні суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі, а застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнуте з нього за скасованим рішенням.

У Рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 року Конституції України вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Кондикційний позов є конструкцією матеріального права, а поворот виконання рішення - процесуального права.

Хоча по своїй суті кондикційний позов та поворот виконання рішення схожі, проте не перетинаються та регулюються різними нормами права. Аналіз статті 444 ЦПК України у редакції з 15 грудня 2017 року (статті 382 ЦПК України 2004 року) свідчить, що вона є нормою процесуального права і присвячена визначенню правових особливостей повороту виконання в окремих категоріях справ.

Тлумачення статті 1212 ЦК України свідчить, що вона є нормою матеріального права, а відтак не може бути застосована у випадку розгляду питання про поворот виконання рішення.

Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 336/9595/14, яку в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд застосовує до спірних правовідносин.

Таким чином, суд приходить до переконання, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню положення ст. 1212 ЦК України, оскільки вирішення спірного питання врегульовано нормами процесуального законодавства.

За таких обставин, оскільки судове рішення було у подальшому скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.12.2023 року про стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання при їх перегляді, виникли обставини для позивача для звернення до суду із заявою про поворот виконання рішення в порядку ст. 444 ЦПК України.

Таким чином, у даному випадку спеціальним способом захисту є поворот виконання рішення суду, який передбачений статтею 444 ЦПК України.

З наведених обставин у позовній заяві та висновків, які містяться в Постанові Верховного Суду по справі № 595/694/17-ц від 17 квітня 2019 року та постанові Верховного Суду по справі № 201/8493/18 від 05 лютого 2020 року та норм ст. 444 ЦПК України, можна зробити висновок про наявність спеціального інституту цивільного права з регулювання питання повернення коштів стягнутих під час виконання рішення суду, яке скасоване судом апеляційної інстанції.

За змістом ст.ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства України. Кожна особа має право на судовий захист. Отже об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наводиться в ст. 16 ЦК України.

З огляду на досліджені судом докази, встановлені обставини у ході судового розгляду, та відповідні поравовідносини, суд не знайшов правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки позивачем було не вірно обрано спосіб захисту, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 1212-1214 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 444 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (адреса: м. Дніпро, вул. Автотранспорта, буд. 2, оф.205, ), третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович (адреса: м. Дніпро, вул. Самарського Якова, буд. 6, прим.15, оф.3) про стягнення безпідставно набутих коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська