Справа № 495/223/13- ц
№ провадження 2/495/1818/2024
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

29 квітня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Мельник Ю.В., Бучка В.В.,

справа № 495/223/13-ц

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором № 2043-н від 24 жовтня 2007 року,

представника позивача в режимі відео конференції - В.Гортолум,

представника відповідача в режимі відео конференції ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2013 року представник позивача Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором № 2043-н від 24 жовтня 2007 року, просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" (65125, м. Одеса, вул. Базарна, 17, р/р НОМЕР_1 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845), заборгованість за кредитом в розмірі 172 134 грн 53 коп., яка складається із: прострочений основний борг по кредиту - 8 382,30 грн; прострочені проценти за користування кредитом за період з 24.10.2007 р. по 14.12.2012 р. - 105 396,32 грн; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.11.2008 р. по 20.09.2012 р. - 10 004,85 грн.; пеня за період з 09.04.2012 р. по 14.12.2012 р. - 58 355,91 грн; стягнути з відповідачів на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (65125, м. Одеса, вул. Базарна, 17, р/р НОМЕР_1 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845) судовий збір в розмірі - 1 721 грн. 35 коп.

Стислий виклад позиції позивача

Свої позовні вимоги представник обґрунтовує тим, що ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» уклали з ОСОБА_1 24 жовтня 2007 року кредитний договір № 2043-н на суму 187 000,00 грн., строком до 24 жовтня 2012 року, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 17% річних та комісійні винагороди в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.

У забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору Банком 24 жовтня 2007 року укладено з ОСОБА_1 договір застави транспортного засобу типу автобус пасажирський, марки ХАЗ, модель 3230.22, 2006 року випуску, кольору зжовтого, номер шасі ( кузов, рама) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер - НОМЕР_3 , належний ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого та зареєстрованого РЕВ 4-го МРВ ДАІ ГУ МВС України в Одеській області 23.10.2007 року.

Також у забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору Банком 24 жовтня 2007 року укладено з ОСОБА_2 договір поруки № 1 до Кредитного договору № 2043-н.

Згідно з п. п. 3.3.1.,3.3.3., 3.3.4., 3.3.5., 3.3.6 , 3.3.7 Кредитного договору № 2043-н ОСОБА_1 зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, повернути кредит в сумі 187 000,00 грн, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом та своєчасно сплачувати комісійні винагороди, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по зазначеному договору сплатити штрафні санкції.

У разі порушення умов Кредитного договору та іпотечного договору на вимогу банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород, штрафів та інших належних до сплати платежів відповідно до чинного законодавства, також відповідач зобов`язався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору.

Відповідно п.п. 3.2.2., 3.2.3. Кредитного договору № 2043-н Банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів або здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

07 жовтня 2010 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області ухвалив рішення по цивільній справі № 2- 2361/10 за позовом Прокурора Білгород- Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі ВАТ « Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління ВАТ « Ощадбанк» про стягнення боргу за кредитним договором № 2043-н від 24.10.2010 року, яким задовольнив позов та стягнув в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» 247 434 грн. 17 коп. Рішення суду набрало законної сили 18 жовтня 2010 року.

Таким чином, факт укладання Кредитного договору, Договору поруки, надання Позичальнику кредиту, а також невиконання відповідачами договірних зобов`язань підтверджується вищевказаним Рішенням суду, відповідачами не заперечувався і відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Сума заборгованості 247 434,17 грн зазначена в Рішенні суду на підставі наданого Банком розрахунку заборгованості за кредитом станом на 21.07.2009 року.

Оскільки Кредитний договір не було розірвано, а ухвалення рішення не є підставою для припинення нарахування відсотків та пені за користування кредитом, то з моменту ухвалення рішення, відповідно до п. 1.5.1.3. Кредитного договору Банком нараховано відсотки та пеня.

Згідно розрахунку станом на 14.12.2012 року сума заборгованості становить 172 134,53 грн., з яких:

- прострочений основний борг по кредиту - 8 382,30 грн.;

- прострочені проценти за користування кредитом за період з 24.10.2007р. по 14.12.2012р. -105 396,32 грн.;

- пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.11.2008р. по 20.09.2012р. -10 004,85 грн.;

- пеня за період з 09.04.2012р.по 14.12.2012р. - 58 355,91 грн.;

Відповідно до п. 3.3.4. Кредитного договору Позичальник зобов`язався погашати кредит та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в сумі 4 648,00 грн.

Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пенюв розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу, за кожний день прострочення.

Оскільки заборгованість не погашена, представник і вимушений звернутися з позовом до суду.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

17 січня 2013 року Ухвалою судді Білгород Дністровського міськрайонного суду, суддя Шевчук Ю.В., провадження у зазначеній справі було відкрито з призначенням її судового розгляду по сутті справи. (а.с. 33)

24 липня 2013 року заочним рішенням суду, суддя Шевчук Ю.В., позовна заява була задоволена, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карналіївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Підгірне, Білгород-Дністровського району Одеської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (65125, м. Одеса, вул. Базарна, 17, р/р НОМЕР_1 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845), заборгованість за кредитом в розмірі 172 134 грн. 53 коп, яка складається із: прострочений основний борг по кредиту - 8 382,30 грн.; прострочені проценти за користування кредитом за період з 24.10.2007р. по 14.12.2012р. -105 396,32 грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.11.2008р. по 20.09.2012р. -10 004,85 грн.; пеня за період з 09.04.2012р.по 14.12.2012р. - 58 355,91 грн.; стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карналіївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Підгірне, Білгород-Дністровського району Одеської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (65125, м. Одеса, вул. Базарна, 17, р/р НОМЕР_1 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845) судовий збір в розмірі - 1 721 грн. 35 коп. (а.с. 47-50)

27 травня 2022 року відповідач ОСОБА_1 звернувся з заявою про перегляд заочного рішення суду. (а.с. 57-61)

08 червня 2022 року Ухвалою суду, суддя Шевчук Ю.В., поновлено ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; заява представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Царенко Олександра Олександровича про перегляд вищевказаного заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 липня 2013 року по справі №495/223/13-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено; скасоване заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 липня 2013 року по справі №495/223/13-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначена справа до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. (а.с. 69-71)

12 грудня 2023 року, розпорядженням № 258 здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з тривалою відпусткою судді. (а.с. 152)

12 грудня 2023 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, головуючим суддею визначена суддя Прийомова О.Ю. (а.с. 153)

13 грудня 2023 року Ухвалою судді, справа прийнята до провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду. (а.с. 154)

15 січня 2024 року Ухвалою судду, підготовче провадження по справі було закрито з призначенням її розгляду по сутті справи. (а.с. 170-171)

В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав та наполягала на їх задоволені.

Представник відповідача з позовними вимогами не погодився, просить суд в їх задоволені відмовити посилаючись на Правові висновки Великої Палати ВС від 04 липня 2017 року по справі № 310/11534/13-ц зазначив, що позивач скористався своїм правом на дострокове повернення коштів з одночасною сплатою відсотків, що підтверджується рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду від 07 жовтня 2010 року, то подальші нарахування відсотків є неправомірними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши всі докази надані сторонами, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 24 жовтня 2007 року укладений кредитний договір № 2043-н на суму 187 000,00 грн., строком до 24 жовтня 2012 року, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 17% річних та комісійні винагороди в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. (а.с. 10-14)

У забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору Банком 24 жовтня 2007 року укладено з ОСОБА_1 договір застави транспортного засобу типу автобус пасажирський, марки ХАЗ, модель 3230.22, 2006 року випуску, кольору зжовтого, номер шасі ( кузов, рама) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер - НОМЕР_3 , належний ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого та зареєстрованого РЕВ 4-го МРВ ДАІ ГУ МВС України в Одеській області 23.10.2007 року.

Також у забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору Банком 24 жовтня 2007 року укладено з ОСОБА_2 договір поруки № 1 до Кредитного договору № 2043-н.

Згідно з п. п. 3.3.1.,3.3.3., 3.3.4., 3.3.5., 3.3.6 , 3.3.7 Кредитного договору № 2043-н ОСОБА_1 зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, повернути кредит в сумі 187 000,00 грн, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом та своєчасно сплачувати комісійні винагороди, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по зазначеному договору сплатити штрафні санкції.

У разі порушення умов Кредитного договору та іпотечного договору на вимогу банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород, штрафів та інших належних до сплати платежів відповідно до чинного законодавства, також відповідач зобов`язався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору.

Відповідно п.п. 3.2.2., 3.2.3. Кредитного договору № 2043-н Банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів або здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

07 жовтня 2010 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області ухвалив рішення по цивільній справі № 2- 2361/10 за позовом Прокурора Білгород - Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі ВАТ « Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління ВАТ « Ощадбанк» про стягнення боргу за кредитним договором № 2043-н від 24.10.2010 року, яким задовольнив позов та стягнув в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» 247 434 грн. 17 коп.

Рішення суду набрало законної сили 18 жовтня 2010 року.

Сума заборгованості 247 434,17 грн зазначена в Рішенні суду на підставі наданого Банком розрахунку заборгованості за кредитом станом на 21.07.2009 року.

Як зазначив представник позивача, оскільки Кредитний договір не було розірвано, а ухвалення рішення не є підставою для припинення нарахування відсотків та пені за користування кредитом, то з моменту ухвалення рішення, відповідно до п. 1.5.1.3. Кредитного договору Банком нараховано відсотки та пеня.

Згідно розрахунку станом на 14.12.2012 року сума заборгованості становить 172 134,53 грн., з яких:

- прострочений основний борг по кредиту - 8 382,30 грн.;

- прострочені проценти за користування кредитом за період з 24.10.2007р. по 14.12.2012р. -105 396,32 грн.;

- пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.11.2008р. по 20.09.2012р. -10 004,85 грн.;

- пеня за період з 09.04.2012р.по 14.12.2012р. - 58 355,91 грн.;

Нормативне обґрунтування, оцінка аргументів сторін. Висновки суду

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду про дострокове стягнення кредиту, борг за пенею, відсоткам станом на 21 липня 2009 року та рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду від 07 жовтня 2010 року вказані вимоги були задоволені.

Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк позивач, використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги заступника прокурора Білгород - Дністровської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління "Ощадбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення коштів. (а.с. 7-9)

11 січня 2013 року представник позивача звернувся до суду та з моменту ухвалення рішення судом, а саме: станом на 14 грудня 2012 року нарахував суму заборгованості у розмірі 172 134, 53 грн, зазначивши при цьому, що рішення суду не є підставою для припинення нарахування відсотків та пені за користування кредитом.

Суд не погоджується з такими ствердженнями представника позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ч. 4 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду.

Так, відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, справа № 310/11534/13-ц, ВС, керуючись однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права», Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, з огляду на таке.

У постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від викладеного в якій правового висновку Касаційний цивільний суд бажає відступити, зазначено, що виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору суд дійшов висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Такого ж самого висновку дійшов Верховний Суд України і в постановах № 6-1252цс16 від 21 вересня 2016 року, № 6-1047цс16 від 06 липня 2016 року, № 6-1412цс16 від 07 вересня 2016 року, № 6-2096цс16 від 27 вересня 2016 року.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що в разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення решти заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, на погашення яких виявилася недостатньою сума коштів, отримана від реалізації заставленого майна під час виконання судового рішення.

Щодо нарахування пені необхідно зважати на вимоги статей 549, 550, 551 ЦК України, згідно з якими пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Тобто неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов`язання не буде виконане.

Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання.

Тобто пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі.

Разом з тим відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік.

Таким чином, стягнути неустойку (зокрема, пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише в межах спеціальної позовної давності, яка згідно із частиною першою статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, установленими статтями 253-255 цього Кодексу, від дня порушення грошового зобов`язання.

З огляду на зазначене ВС зроблені такі висновки.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору.

На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

В постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 вказано, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України.

З урахуванням усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, оцінивши їх належність, достатність, достовірність, прийнявши до уваги правовідносини, що випливають з фактичних обставин справи та норми Закону, що підлягають до його правозастосування, з урахуванням правового висновку Великої Палати ВС, того, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором № 2043-н від 24 жовтня 2007 року задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з недоведеністю позовних вимог позивача, також суд вважає за необхідне відмовити позивачу у його вимогах щодо стягнення з відповідачів витрат пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 1721,35 грн.

Керуючись ст. ст. 256, 257, 526, 553, 625,1048,1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265,354 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором № 2043-н від 24 жовтня 2007 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк", адреса: вул. Базарна, 17 м. Одеса, 65014.

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 08 травня 2024 року.

Суддя: