Справа № 487/1267/22
Провадження № 2/487/687/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Удовиченко Д.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2022 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 29013,57 грн, судовий збір у розмірі 2481,00 грн та судові витрати на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги банк зазначає, що 18.05.2017 року між акціонерним товариство «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № R01.679.70323, за умовами якого Банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 16123,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його з процентними платежами і комісіями згідно умов Договору кредиту та Додатками до даного договору. Банк свої зобов`язання виконав, надав грошові кошти у сумі 16123,00 грн строком до 18.08.2019. Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 03.12.2020 у розмірі 25599,23 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом 13865,38 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 11733,85 грн. 03.12.2020 акціонерне товариство «Ідея Банк» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» / Фактор) укладено договір факторингу № 12/90 (далі - Договір факторингу). Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за Договором №№ R01.679.70323 від 18.05.2017 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, позивач просить стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 25599,23 грн. та 3% річних за користування кредитом 828,83 грн.; заборгованість за інфляційними витратами 2585,51 грн. Отже загальна сума заборгованості складає 29013,57 грн. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу складає 2000,00 грн. Докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу будуть подані в строки, визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

23 лютого 2023 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення яким вирішено: Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором № R01.679.70323 від 18.05.2017 у сумі 29013,57 грн., яка складається з: - заборгованість за основним боргом 13865,38 грн;

- заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 11733,85 грн.;

- заборгованість за 3% річних за користування кредитом 828,83 грн.;

- заборгованість за інфляційними витратами 2585,51 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року скасовано вказане заочне рішення, справу призначено до судового розгляду, встановлено строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень.

09 листопада 2023 року до суду надійшов відзив, підписаний адвокатом Бінько М.А., який обґрунтований тим, що до позову не додано належним чином засвідчену копію кредитного договору № R01.679.70323, а долучена угода про параметри кредитування не є кредитним договором. Також не додано належного детального розрахунку заборгованості із зазначенням її складових та не підтверджено підстави стягнення 3% річних та інфляційних витрат. У позовній заяві зазначено строк закінчення дії кредитного договору 18.08.2019 і матеріали справи не містять доказів узгодження між сторонами продовження строку дії кредитного договору, тобто строк кредитного договору закінчився. З надано виписки вбачається, що платежів в порядку погашення заборгованості не надходило з 18.06.2017, а позивач звернувся до суду з позовом лише 19.04.2022, тобто з пропуском строку позовної давності, тому відповідачем заявляється клопотання про застосування строку позовної давності. В частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача не надано будь-яких підтверджуючих документів та розрахунків, тому ці вимоги не визнаються відповідачем. Відповідачем також було понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн, обсяг та характер яких визначено та узгоджено договором про надання правової (правничої) допомоги від 19.07.2023. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову і стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

03 січня 2024 року надійшла заява відповідача про розгляд справи за його відсутності, підтримує відзив і просить в задоволенні позову відмовити та стягнути витрати на правничу допомогу.

Представник позивача в судове засідання повторно не з`явився, правом на подання відзиву не скористався. 15.02.2024 надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

24.04.2024 надійшла заява представника відповідача про розгляд справи без її участі та участі відповідача.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін та їх представників.

Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 18.05.2017 року акціонерним товариство «Ідея Банк» та ОСОБА_1 підписано Угоду про параметри кредитування № R01.679.70323/1 до кредитного договору № R01.679.70323 (далі Угода).

Відповідно до умов вказаної Угоди, Банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 16123,00 грн. строком на 27 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок Позичальника, вказаний у п. 1.6 Угоди. За користування Кредитом Позичальник сплачує проценти.

Відповідно до п. 1.6. Банк відкриває Позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні в рамках пакету послуг «БПР «Стартовий», що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до п. 2 Угоди, ця Угода є невід`ємною частиною Кредитного договору.

Банк надав грошові кошти відповідачу ОСОБА_1 у сумі 16123,00 грн, що підтверджується ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту (а.с.6).

Згідно з довідкою розрахунком заборгованості станом на 03.12.2020, ОСОБА_1 має заборгованість у сумі 25599,23 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом 13865,38 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 11733,85 грн.

03.12.2020 року акціонерне товариство «Ідея Банк» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» / Фактор) укладено договір факторингу № 12/90 (далі - Договір факторингу).

Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу.

Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору.

Пунктом 5.1 Договору факторингу права Вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, що виникнуть у майбутньому вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язань передбачених Договором факторингу, щодо розрахунків (п. 4.1.).

Так, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк».

За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за Договором № R01.679.70323 від 18.05.2017 року, який укладено між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до реєстру боржників, загальна сума заборгованості складає 25599,23 грн.

30 листопада 2021 року відповідачу була направлена досудова вимога.

Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи згідно ч. 1ст. 76 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування позову позивач посилається на умови Кредитного договору № R01.679.70323 від 18.05.2017, проте копії цього договору не надає.

До позовної заяви долучено Угоду про параметри кредитування № R01.679.70323/1 до кредитного договору № R01.679.70323, яка, відповідно до її умов, є невід`ємною частиною Кредитного договору та у ній визначено, зокрема, процентну ставку в межах пільгового періоду процентів річних, процентну ставку за межами пільгового періоду, процентна ставка за межами пільгового періоду, строк кредитування. Угода підписана Банком та відповідачем.

Разом з цим не надано копію Кредитного договору № R01.679.70323.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року зроблено наступні висновки про правильне застосування норм права: «під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину».

Хоча в Угоді про параметри кредитування і визначені істотні умови договору, це не означає укладення Кредитного договору № R01.679.70323, оскільки саме Угода є складовою частиною Кредитного договору, а не навпаки. Отже фіксація волі сторін відбулась саме у Кредитному договорі, укладення якого не підтверджено позивачем. З наданої Угоди не можливо встановити весь обсяг зобов`язань відповідача.

Окрім цього, судом встановлено, що довідка-розрахунок заборгованості не містить відомостей детального розрахунку відсотків, застосованої відсоткової ставки та відсутності будь-які відомості щодо прострочення сплати кредиту.

З виписки по рахунку, на який зараховані кредитні кошти, вбачається, що дебет рахунку відповідача 16 123,00 грн, як і кредит рахунку 16 123,00 грн. Призначення платежу: прострочка заборгованості. При цьому доказів здійснення витрат відповідачем кредитних коштів, погашення боргу не надано.

Окрім цього, виходячи з графіку щомісячних платежів, викладеному в Угоді, загальна сума процентів складає 5590,21 грн, тоді як позивачем заявлено до стягнення 11 733,85 грн. сума виданого кредиту 16 123,00 грн., а до стягнення заявлено 13 865,38 грн.

Отже, довідка-розрахунок суперечить наявним умовам Угоди.

За відсутності копії Кредитного договору № R01.679.70323, належного розрахунку відповідно до первинних бухгалтерських документів, які б свідчили про рух коштів по рахунку відповідача за всіма операціями (списання, нарахування, внесення коштів), періоду та сум нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, відомостей про повернення відповідачем кредиту його суми та часу повернення, суд вважає суму заборгованості відповідача 25599,23 грн. не доведеною належними, допустимими та достатніми доказами.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, оскільки позивачем не доведено порушення грошового зобов`язання, відсутні підстави нарахування сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України,

Представник позивача був обізнаний із нормами процесуального права, які регламентують принципи цивільного судочинства, в тому числі й такий принцип як змагальність сторін, за яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та принцип диспозитивності цивільного судочинства, за яким суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; учасник справи розпоряджається своїми права щодо предмету спору на власний розсуд та знає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд звертає увагу на те, що до позовної заяви представником позивача додано докази, які він вважав за необхідне надати суду та правом на подання відповіді на відзив він не скористався.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відсутності підстави для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до такого.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, витрати на професійну правничу допомогу віднесено до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідачем було витрачено 3000 грн на професійну правничу допомогу, що підтверджується договором про надання правничої (правової) допомоги від 19 липня 2023 року, ордером, квитанцією до прибуткового касового ордера № б/н від 19.07.2023.

Жодних заперечень щодо стягнення правової допомоги, клопотань про зменшення цих витрат представник позивача не подавав.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, з позивача слід стягнути на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», , юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 02 травня 2024 року.

Суддя: З.М. Сухаревич