справа № 492/1501/23
провадження № 2/492/379/24
РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2024 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Гусєвої Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Гамурар І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

встановив:

Описова частина

Стислий виклад позиції позивача

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 28396,17 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 24 травня 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (далі за текстом - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ») та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 у електронному вигляді на веб-сайті кредитодавця, розміщеного за адресою: www.zecredit.com.ua, згідно з умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» надало кредит у сумі 1000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 22 червня 2020 року, на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 отримав кредит у вказаній сумі та зобов`язався повернути кредит та за користування кредитом сплатити 1095,0 % річних від суми кредиту в розрахунку 3,0 % на добу. Відповідно до заявок на продовження строку дії договору (пролонгацію кредиту) від 22 червня 2020 року, 19 липня 2020 року, 05 вересня 2020 року та 02 листопада 2020 року було продовжено строк дії вказаного договору до 02 грудня 2020 року.

Також, 04 грудня 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі за текстом - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та ОСОБА_1 було укладено договір № 776704397 в електронному вигляді на веб-сайті кредитодавця, розміщеного за адресою: www.moneyveo.com.ua, згідно з умовами якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надало кредит у сумі 7750,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 03 січня 2021 року, на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 отримав кредит у вказаній сумі та зобов`язався повернути кредит та за користування кредитом сплатити 311,10 % річних з розрахунку 0,85% від суми кредиту за кожний день користування ним.

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконали умови вказаних договорів у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 обумовлену вказаними договорами суму грошових коштів, однак ОСОБА_1 не здійснив повернення кредитних коштів, а також не сплатив відсотки за користування кредитними коштами внаслідок чого у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» на загальну суму 4600,00 грн. та перед ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на загальну суму 23796,17 грн.

11 серпня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі за текстом ТОВ «ФК «ЄАПБ») та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» укладено Договір факторингу № 11082021, згідно з умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року на загальну суму заборгованості у розмірі 4600,00 грн.

31 грудня 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі за текстом - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 776704397 від 04 грудня 2020 року. В подальшому 20 жовтня 2022 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним договором на суму заборгованості в розмірі 23796,17 грн.

Враховуючи, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Короткий зміст відзиву на позов

До суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач: не укладав в електронному вигляді вищевказані кредитні договори, електронного цифрового підпису не отримував; позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо або опосередковано свідчать, що електронний підпис (ідентифікатор) належить саме відповідачеві; матеріали справи не містять доказів на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредитів, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договорів, доказів, що підтверджують перерахування ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» коштів саме відповідачу згідно з кредитними договорами та отримання саме відповідачем вищезазначених коштів, а також доказів на підтвердження отримання відповідачем повідомлень про відступлення права вимоги за вказаними кредитними договорами.

Короткий зміст відповіді на відзив

До суду від представниці позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просила позові задовольнити, посилаючись на те, що: кредитні договори були укладені з позичальником ОСОБА_1 в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису, а саме відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавців подав заявки на отримання кредитів за умовами, які вважав для себе зручними, та підтвердив умови отримання кредитів, після чого кредитодавці надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитних договорів, та ототожнення відповідачем електронного доказу як засобу доказування і матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія; укладання угод без заповнення заявок Клієнтом є неможливим; відповідачем було сплачено заборгованість на суму 40,00 грн., 3800 грн., 6240,00 грн., що є підтвердження визнання ним заборгованості за вказаними кредитними договорами; жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредитів під час укладення та підписання договорів чи про зарахування та розподілення сплачених коштів ним не було висловлено.

Сповіщення сторін та заяви, клопотання у справі

Представниці позивача, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явились, але просили суд про розгляд справи за їх відсутності, про що зазначили у позовній заяві та відповіді на відзив, поданих до суду, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явились, але від представника відповідача надійшла до суду заява про розгляду справи, заперечував проти задоволення позовних вимог.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Мотивувальна частина

Позиція суду

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, пов`язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов`язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

24 травня 2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (а. с. 36, 37, 38-39) та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» надало, а ОСОБА_1 , відповідач у справі, отримав фінансовий кредит у сумі 1000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (а. с. 24-25). Відповідно до пункту 1.4. Договору про надання фінансового кредиту кредит надався відповідачу в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Згідно з пунктом 1.2. Договору про надання фінансового кредиту кредит надався строком на 30 днів, тобто до 22 червня 2020 року. Відповідно до пункту 1.3. Договору про надання фінансового кредиту ОСОБА_1 , відповідач у справі, зобов`язався повернути кредит та за користування кредитом сплатити 1095,0 % річних від суми кредиту в розрахунку 3,0 % на добу. Договір про надання фінансового кредиту підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (пункт 6.1. Договору про надання фінансового кредиту). Відповідно до пункту 1.6. Договору про надання фінансового кредиту невід`ємною частиною договору є правила надання коштів у кредиту, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства https://www.zecredit.com.ua. Згідно з пунктом 2.1. Договору про надання фінансового кредиту сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору.

Також, 24 травня 2020 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, електронним підписом підписано Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року (а. с. 25 зворотна сторона - 26).

Відповідно до пункту 1 Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, який містить графік розрахунків, орієнтовна сукупна вартість кредиту склала 1900,00 грн., з якої: сума кредиту 1000,00 грн., сума нарахованих процентів за користування кредитом 900,00 грн. (а. с. 25).

Як вбачається з інформаційної довідки № 2786/05 від 17 травня 2024 року, виданої ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», на сайті торговця: www.zecredit.com.ua через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішну транзакцію з видачі ОСОБА_1 , відповідачу у справі, коштів у сумі 1000,00 грн. на його картковий рахунок (а. с. 85).

Згідно з заявками на продовження строку дії договору (пролонгацію кредиту) від 22 червня 2020 року, 19 липня 2020 року, 05 вересня 2020 року та 02 листопада 2020 року сторони погодили продовжити строк дії договору термінами по 30 днів, включаючи дні прострочення (а. с. 27, 28, 29, 30).

Також, 04 грудня 2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, було укладено договір № 776704397, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надало, а ОСОБА_1 , відповідач у справі, отримав кредит у сумі 7750,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (а. с. 8, 9-11). Відповідно до пункту 1.2. кредитного договору кредит надався строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі за текстом «Дисконтний період»). Згідно з пунктом 1.4.1. кредитного договору ОСОБА_1 , відповідач у справі, зобов`язався повернути кредит та за користування кредитом сплатити 311,10 % річних від суми кредиту з розрахунку 0,85% від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитний договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму (пункт 4.15. кредитного договору). Згідно з пунктом 2.2.2.1. кредитного договору позичальник був зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на банківський рахунок Кредитодавця, що вказаний в реквізитах Договору, у строки, передбачені Договором. Відповідно до пункту 4.1. кредитного договору невід`ємною частиною договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей договір, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua.

Відповідно до пункту 2 Додатку № 1 до кредитного договору № 776704397 від 04 грудня 2020 року, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, який містить графік розрахунків, орієнтовна сукупна вартість кредиту склала 9726,40 грн., з якої: сума кредиту - 7750,00 грн., проценти за користування кредитом 1976,40 грн. (а. с. 11 зворотна сторона).

Як вбачається з платіжного доручення № 270ead8c-9cd6-4660-9e5b-d3a57a19d52a від 04 грудня 2020 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 , відповідача у справі, кредитні кошти у сумі 7750,00 грн. (а. с. 12, 81).

Судом встановлено, що вказані договори були укладеними, кредити були надані позичальнику ОСОБА_1 , відповідачу у справі, виключно за допомогою веб-сайтів кредитодавців, а також сторони вказаних договорів узгодили розмір кредиту, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 для укладення договору в електронній формі на погоджених умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

В порушення умов Договору про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року ОСОБА_1 , відповідач у справі, взяті на себе зобов`язання не виконував, внаслідок чого у нього перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» виникла заборгованість, яка, згідно з розрахунком станом на 10 серпня 2021 року, з урахуванням суми заборгованості за основною сумою боргу, заборгованості за відсотками склала загальну суму 4600,00 грн. (а. с. 86-91).

Також, в порушення умов договору № 776704397 від 04 грудня 2020 року ОСОБА_1 , відповідач у справі, взяті на себе зобов`язання не виконував, внаслідок чого у нього перед ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виникла заборгованість, яка, згідно з розрахунком станом на 09 лютого 2021 року, з урахуванням суми заборгованості за основною сумою боргу, заборгованості за відсотками склала загальну суму 23796,17 грн. (а. с. 84).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом положень частин 1, 2 статті 207, пункту 2 частини 1 статті 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідач у справі, шляхом власноручних введень одноразових ідентифікаторів, отриманих від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» прийняв публічні пропозиції (оферти) та підписав договори (здійснив акцепти пропозицій товариств), тобто договори вважаються укладеними у відповідності до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

ОСОБА_1 , відповідачем у справі, та його представником не спростовано презумпцію правомірності правочину та не надано будь-яких доказів того, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» отримали його персональні дані та використали їх у власних цілях.

Таким чином, сторони Договорів досягли згоди з усіх істотних їх умов, уклали їх у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями та підписали у порядку, визначеному статтею 12 Закону, а тому договір про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року, договір № 776704397 від 04 грудня 2020 року вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону).

Вказаними Договорами передбачено порядок та умови отримання кредитів, погашення заборгованості за кредитами, сплату відсотків, нарахованих за користування кредитними коштами.

ОСОБА_1 , відповідач у справі, підписавши вказані договір про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року, договір № 776704397 від 04 грудня 2020 року, надав згоду на отримання та повернення кредитів і сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленими вказаними договорами.

Судом встановлено, що за змістом позовних вимог та документів наявних у справі доказом укладення між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, Договору про надання фінансового кредиту слугують: Договір про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року, Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року, які підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Крім того, доказом укладення між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, договору слугує Договір № 776704397 від 04 грудня 2020 року, що підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з умовами договору факторингу № 11082021 від 11 серпня 2021 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі, право грошової вимоги до ОСОБА_1 , відповідача у справі, за Договором про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року (а. с. 31-32, 93-96).

Відповідно до пункту 1.2. договору факторингу № 11082021 від 11 серпня 2021 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Як вбачається з витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 11082021 від 11 серпня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , відповідача у справі, за Договором про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року в сумі 4600,00 грн., з яких: 1000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним договором факторингу та розрахунком заборгованості за вищезазначеним Договором про надання фінансового кредиту (а. с. 33, 34, 35, 97-98).

Згідно з умовами договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (а. с. 20, 21), та додатковою угодою № 26 до нього, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передало (відступило) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі, право грошової вимоги до ОСОБА_1 , відповідача у справі, за кредитним договором № 776704397 від 04 грудня 2020 року в сумі 18286,1 грн., з яких: 7750,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу (тіло кредиту); 10536,61 грн. - сума заборгованості по відсоткам, що також підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги № 120 від 09 лютого 2021 року (а. с. 13-15, 111, 112, 113-117).

Відповідно до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, укладеного між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а. с. 40, 41, 43-45), ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі, право грошової вимоги до ОСОБА_1 , відповідача у справі, за кредитним договором № 776704397 від 04 грудня 2020 року (а. с. 16-17, 101-105).

Як вбачається з витягу з Реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , відповідача у справі, за кредитним договором № 776704397 від 04 грудня 2020 року в сумі 23796,17 грн., з яких: 7750,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 16046,17 грн. - сума заборгованості по відсоткам, що також підтверджується розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором (а. с. 18, 19, 106-108).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок також зроблено Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61-10389св21 від 23 лютого 2022 року, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039св21 від 19 січня 2022 року, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14 липня 2021 року.

Оскільки, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договорів факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, № 11082021 від 11 серпня 2018 року та додаткової угоди № 26 до нього, набуло право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року, укладеним між первісним кредитодавцем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, а також за договором № 776704397 від 04 грудня 2020 року, укладеним між первісним кредитодавцем ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, то у нього, як у нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредитів та інших передбачених договорами платежів, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 , відповідачем у справі, взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Доказів про визнання договорів факторингу недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що згідно з умовами договору про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року, договору № 776704397 від 04 грудня 2020 року, позичальник ОСОБА_1 , відповідач у справі, зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених у вказаних договорах, однак не виконав умови вказаних договорів.

Після відступлення позивачу прав грошових вимог до відповідача, останній здійснював часткові платежі для погашення кредитної заборгованості на рахунки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».

Матеріали справи не містять доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Положеннями частини 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положеннями статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредиту (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому кредитодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір кредити є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідачем у справі, не спростовано факт укладення між ним та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» договору про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року, а також укладення між ним та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» договору № 776704397 від 04 грудня 2020 року, та отримання відповідачем коштів, внаслідок чого суд вважає укладеними кредитні договори між сторонами.

Згідно з умовами укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, договору про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року, строк, на який надався кредит, був продовжений до 02 грудня 2020 року.

Відповідно до умов укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, договору № 776704397 від 04 грудня 2020 року, строк, на який надався кредит, становив 30 днів, тобто від 04 грудня 2020 року до 03 січня 2021 року.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (стаття 612 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідач у справі, кредитні кошти отримав, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, однак свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, тобто кредитні кошти не повернув.

Доказів на спростування отримання кредитів у сумі 7750,00 грн., 1000,00 грн., ОСОБА_1 , відповідачем у справі, та його представником, суду не надано.

Згідно з Реєстром боржників № 1 до Договору факторингу № 11082021 від 11 серпня 2021 року, до ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивача у справі, перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , відповідача у справі, за Договором про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року в сумі 4600,00 грн., з яких: 1000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а. с. 34).

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , відповідача у справі, за кредитним договором № 776704397 від 04 грудня 2020 року в сумі 23796,17 грн., з яких: 7750,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 16046,17 грн. - сума заборгованості по відсоткам (а. с. 18).

Загальна сума заборгованості за договорами складає 28396,17 грн.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів, в розумінні статей 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності розрахунків заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року, кредитним договором № 776704397 від 04 грудня 2020 року, ОСОБА_1 , відповідачем у справі, та його представником суду не надано, інші розрахунки заборгованості на іншу дату за вказаними договорами суду також не надано, чим не виконані вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України, тому вказані розрахунки приймаються судом як доказ у вирішенні спору.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 28396,17 грн., оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка доводять, що позов обґрунтований, а викладені позивачем в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та вони не спростовані відповідачем.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні з наявним позовом до суду, оскільки сплата судового збору підтверджена відповідною платіжною інструкцією кредитного переказу коштів (а. с. 1).

Керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 19, 44, 48, 76-81, 89, 128, 133, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. № 30, м. Київ, 01032; ):

заборгованість за Кредитним договором № 776704397 від 04 грудня 2020 року:

-за основною сумою боргу 7750 (сім тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

-за відсотками 16046 (шістнадцять тисяч сорок шість) гривень 17 копійок,

а всього 23796 (двадцять три тисячі сімсот дев`яносто шість) гривень 17 копійок;

заборгованість за Кредитним договором № 01208-05/2020 від 24 травня 2020 року:

-за основною сумою боргу 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок;

-за відсотками 3600 (три тисячі шістсот) гривень 00 копійок,

а всього 4600 (чотири тисячі шістсот) гривні 00 копійок,

що складає загальну суму заборгованості у розмірі 28396 (двадцять вісім тисяч триста дев`яносто шість) гривень 17 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. № 30, м. Київ, 01032; ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 листопада 2024 року.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.