Справа № 362/160/24
Провадження № 2/362/1043/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2024 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Судом відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

10 травня 2024 року судом отримано спільну заяву сторін разом із текстом мирової угоди від 07 травня 2024 року (а.с. 79, 80).

Дослідивши зміст вказаної мирової угоди, суд приходить до наступних висновків.

Норма статті 180 ЦПК України встановлює, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 181 ЦПК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Отже, коли між батьками існує домовленість про спосіб утримання ними їх дитини, слід вважати, що між батьками відсутній спір стосовно способу утримання їх дитини.

Як наслідок, необхідно вирішити питання, чи потрібен у даному випадку суд для того щоб вирішувати справу між сторонами які не мають спору відносно способу утримання ними їх дитини.

Одночасно, суд звертає увагу сторін на норми статті 189 СК України, відповідно до якої батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати; умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом; договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується; у разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Тобто, текст наданої суду мирової угоди від 07 травня 2024 року за своїм змістом фактично є укладеним в порядку статті 189 СК України договором між батьками про сплату аліментів на дитину.

Натомість, юридично необґрунтованим та процесуально безпідставним є підміна судовим рішенням договору між батьками про сплату аліментів на дитину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що умови мирової угоди наданої сторонами суперечать закону, оскільки при існуючій домовленості батьків щодо способу виконання ними свого обов`язку утримувати їх дитину, сторони у даній справі (батьки дитини) мають право укласти в порядку статті 189 СК України договір між батьками про сплату аліментів на дитину.

Згідно із пунктом 1 частини п`ятої статті 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону.

Оскільки, надана сторонами мирова угода суперечить закону, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в затвердженні мирової угоди і продовження судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 207, 258 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в затвердженні мирової угоди від 07 травня 2024 року.

Продовжити судовий розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя