Провадження №2-о/523/89/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліної С.С.,

присяжних: Богаченко Л.Г., Якубенайте О.О.,

за участю секретаря судового засідання Магденко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), за участю заінтересованої особи Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради () про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,-

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, в якій просить:

- визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-призначити опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 1970 р.н.

Заяву обгрунтувує тим, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьки: ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , про що в книзі записів актів громадянського стану було зроблено відповідний запис за № 1988, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видано райбюро ЗАГС Ленінського району м. Одеси. У заявника є рідний брат ОСОБА_2 , якій є інвалідом 2 групи та потребує постійного стороннього догляду.

Заявник вказує, що його брат ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 та його батьками було записано: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , про що в книзі актів громадянського стану було зроблено відповідний запис за № 760, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , видане ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Брат заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 є інвалідом другої групи безстроково, що підтверджується Дублікатом Довідки до Акту огляду MCE серії 2-18 АС № 136439 від 13.10.2022 року.

Заявник, ОСОБА_1 , його брат ОСОБА_2 та мати заявника ОСОБА_4 , зареєстровані та проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями М5-96957-ф/л виданими 01.07.2022 року.

Батько заявника ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , яке було видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Мати заявника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_5 . Мати заявника ОСОБА_4 , вже не взмозі здійснювати догляд та опіку над братом заявника ОСОБА_2 .

Заявник вказує, що його брат ОСОБА_2 , є інвалідом внаслідок психічного розладу та в результаті психічного здоров`я потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 1 чи II групи внаслідок психічного розладу від 30.06.2022 р.

Заявник вказує , що окрім нього, ОСОБА_1 , немає кому постійно доглядати та надавати постійну допомогу його братові ОСОБА_2 , якій за станом здоров`я цього потребує.

За своїм станом здоров`я та матеріальним становищем заявник, ОСОБА_1 , може бути опікуном ОСОБА_2 .

Заявник просить задовольнити заяву, відповідно до ст.ст.30,39,60,41,55 ЦК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.10.2022 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02.06.2023 року клопотання заявника ОСОБА_1 про призначення судово-психіатричної експертизи задоволено.

Призначено по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - судово-психіатричну експертизу, провадження по справі зупинено.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.11.2023 року поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду годин в судовому засіданні на 26.02.2024 року на 12 годин.

У судове засідання з`явився заявник ОСОБА_1 , заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд заяву задовольнити.

У судове засідання з`явилася представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради Дейнеко О.Ю, заяву ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі, просила задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради подала до суду письмове подання від 20.12.2023 року про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 на двох аркушах ( арк.сп.108-109), з додатками: копія заяви ОСОБА_1 на одному аркуші, медичні документи ОСОБА_2 на чотирьох аркушах ( арк.сп.110-114);

Вивчивши матеріалами справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки є не обґрунтованою, є не доказаною, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що заявник ОСОБА_1 ,1970 р.н. є братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , яке видано ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №760 (арк.сп.23).

ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи загального захворювання безстроково, що підтверджується Дублікатом довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 2-18 АЄ №136439. Дата огляду ОСОБА_2 19.01.1995 року (арк.сп.19).

В матеріалах справи міститься ксерокопія висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I-II групи внаслідок психічного розладу № 141 від 30.06.2022 року, ксерокопія завірена « згідно оригіналу заявником ОСОБА_1 » ( арк.сп.20); Оригінал вищевказаного висновку не був наданий суду для огляду у судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

За змістом ч.1,3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При таких обставинах суд не приймає до уваги ксерокопію висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I-II групи внаслідок психічного розладу № 141 від 30.06.2022 року, як письмовий доказ в обґрунтування заявлених вимог по справі.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02.06.2023 року за клопотанням заявника ОСОБА_1 було призначено судово-психіатричну експертизу по справі.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 562 від 16.10.2023 року, який виданий Одеською філією судових експертиз державної установи « Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді «Параноїдної шизофренії, нападоподібно прогредієнтний тип перебігу з стабільним дефектом», внаслідок чого ОСОБА_2 не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (арк.сп.96-97);

Судом встановлено, що матеріали висновку судово-психіатричного експерта № 562 від 16.10.2023 року, не містять будь яких відомостей або стверджень експерта, що ОСОБА_2 ,1964 р.н. потребує постійного стороннього догляду та потребує опіки іншої особи.

Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою, у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Згідно вимог ст. 63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст.60 ЦПК України. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 1970 р.н., є братом ОСОБА_2 1964 р.н.

Заявник ОСОБА_1 1970 р.н., на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває ( арк.сп.111-113), відповідно до письмового висновку стан здоров`я заявника задовільний ( арк.сп.114);

Із матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 1970 р.н., має мати ОСОБА_4 ,1944 р.н., яка також є матір`ю ОСОБА_2 ,1964 р.н.

В матеріалах справи міститься письмова довідка з Департаменту надання адміністративних послух Одеської міської ради від 01.07.2022 року про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні будинку АДРЕСА_1 ( арк.сп.22);

Дана довідка видана матері заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про реєстрацію трьох осіб : ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що вищевказана письмова довідка про реєстрацію осіб, яка видана матері заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4 , не є письмовим доказом про право власності заявника ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_1 , де значиться зареєстрований заявник, його брат ОСОБА_2 та матір заявника ОСОБА_4 ,1944 р.н.

В матеріалах справи відсутня заява від власника будинку де зареєстрований заявник, про дозвіл та згоду на проживання ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні письмові відомості про майно яке належить заявнику по справі ОСОБА_1 ,1970 р.н., відсутні письмові відомості що заявник по справі ОСОБА_1 , 1970 р.н., є власником будь якого майна.

В судових засіданнях заявник ОСОБА_1 ,1970 р.н., пояснив суду, що від працює, і має постійний дохід.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні письмові відомості про те, що заявник ОСОБА_1 ,1970 р.н., працює, має постійний дохід та матеріально забезпечений, матеріали справи не містять зовсім ніяких відомостей про працевлаштування заявника ОСОБА_1 ,1970 р.н., а також не містять довідку з місця роботи заявника та довідку про його постійний дохід.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ЦПК України.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутній Акт обстеження матеріально побутових умов заявника ОСОБА_1 ,1970 р.н., з місця його проживання.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні письмові відомості про умови проживання заявника ОСОБА_1 ,1970 р.н., який хоче бути опікуном ОСОБА_2 .. Суд вважає, що необхідно також враховувати і те, хто проживає спільно з цією особою, чи не будуть ці особи перешкоджати створенню нормальних умов для виховання, лікування підопічного тощо, відповідно до ст.64 ЦК України.

В матеріалах справи міститься подання Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № М-1658 від 20.12.2023 року про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 (арк.сп.108). Матеріали подання надійшли до суду на двох аркушах ( арк.сп.108-109), з додатками: копія заяви ОСОБА_1 на одному аркуші, та медичні документи ОСОБА_2 на чотирьох аркушах ( арк.сп.110-114);

Судом встановлено, що матеріали подання Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № М-1658 від 20.12.2023 року про призначення заявника опікуном його брата, не містять в додатках письмових відомостей, а також не додано до матеріалів подання Акту обстеження матеріально побутових умов заявника ОСОБА_1 ,1970 р.н., відсутні письмові докази та письмові відомості , які вказані в абзаці 4 подання стосовно заявника ОСОБА_1 , що заявник « працює, матеріально забезпечений, на роботі характеризується позитивно ».

При таких обставинах, суд позбавлений можливості оцінити належність та існування створених заявником ОСОБА_1 ,1970 р.н. матеріально - побутових умов для проживання брата заявника ОСОБА_2 , над яким заявник ОСОБА_1 бажає отримати опіку, та визнати брата недієздатним та можливості догляду за ним.

Судом встановлено, що матеріали цивільної справи та матеріали подання Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № М-1658 від 20.12.2023 року взагалі не містять вищевказаних письмових відомостей.

Відповідно до ст. 64 ЦК України опікуном не може бути особа, зокрема, поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

Відповідно до ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Відповідно до Постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 336/5652/18 (провадження № 61-1595св20) звернуто увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. У пункті 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, зазначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки. Опікун або піклувальник призначаються лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікуном може бути призначено не лише родича, а й осіб, які є близькими підопічному Правилами опіки та піклування не встановлено обмежень щодо кількості опікунів повнолітньої особи.

Відповідно до Постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 200/1265/19 (провадження № 61-13962св19): «звертаючись до суду із даною заявою, заявник вказувала, що вона проживає однією сім`єю із ОСОБА_2 та її сином, бажає за нею доглядати та відповідає усім вимогам до піклувальника. Однак, належні та допустимі докази, які б доводили, що заявник відповідає цим вимогам (зокрема, довідки про стан здоров`я заявника, про проходження психіатричного, наркологічного оглядів, характеристика за місцем її проживання чи місцем роботи), в матеріалах справи відсутні. Саме по собі подання органу опіки та піклування про доцільність призначення особи піклувальником без доведення зазначених вище умов не може бути підставою для призначення її піклувальником в судовому порядку».

Відповідно до правових висновків Верховного Суду (наприклад, постанова від 28 січня 2021 року у справі №753/6498/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №500/6325/17, від 04 липня 2018 року у справі №496/4271/16-а (К/9901/29090/18)) висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер.

Питання щодо встановлення опіки і піклування регулюються Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.99 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 р. за N 387/3680 (далі - Правила опіки і піклування)

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Згідно із ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При таких обставинах, суд вважає що подання Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № М-1658 від 20.12.2023 року про призначення опікуна ОСОБА_1 ,1970 р.н. опікуном над його братом ОСОБА_2 ,1964 р.н., є не доведеним, та таким що протирічить інтересам ОСОБА_2 ,1964 р.н.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При таких обставинах заява ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 3,4,5,12,13,295 - 300 ЦПК України, ст.ст. 30, 39, 60 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), за участю заінтересованої особи Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради () про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.05.2024 року.

Суддя: Аліна С.С.

Присяжні: Богаченко Л.Г.

Якубенайте О.О.