Провадження №2/751/204/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 квітня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

суддя секретар Лібстер А. С. Курган В. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 751/10663/23
за позовомОСОБА_1
до відповідача третя особа ОСОБА_2 Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради
провизначення місця проживання дитини
учасники справи та представники:
позивачка представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3
відповідач не з`явився
представник третьої особи ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вони з ОСОБА_5 перебували у зареєстрованих шлюбних відносинах. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згодом спільне життя з відповідачем не склалось, та відповідно до заочного рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08 травня року в справі №751/619/23 їх шлюб розірвано.

Згідно з судовим наказом № 751/618/23 Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 лютого 2023 року з відповідача стягнені аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.01.2023 та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач на даний час сплачує аліменти на утримання сина.

Відповідно до рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08 червня 2023 року в справі №751/2124/23 з відповідача на користь позивача стягнені аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.03.2023 до 05.11.2024 включно.

Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та не має власного доходу. До винесення рішення суду про розірвання шлюбу, коли були припинені фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства, відповідач кошти на утримання позивачки в декреті не надавав. Рішення суду про стягнення аліментів на утримання позивачки на час декретної відпустки відповідач також добровільно не виконував, тільки в примусовому порядку почав це робити.

Відповідно до довідки, виданою Виконавчим комітетом Чернігівської міської від 11.08.2023 №1-378/08/23 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до акту про проживання особи без реєстрації від 11.08.2023, фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , без реєстрації. Зареєструвати місце проживання сина позивачка не може через те, що відповідач відмовляється надати згоду на реєстрацію, що завдає додаткові складнощі позивачу як матері дитини.

Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міс ради № 6143-1 від 11.08.2023, окрім ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані бабуся позивача - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , старший син позивачки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частина будинку, в якому зареєстровані та проживають позивачка та її діти, у тому числі молодший син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить на праві власності її бабусі, ОСОБА_7 .

На даний момент відповідач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач постійно тисне на позивача та каже, що у нього є намір забрати дитину до себе. Виходячи з вищезазначеного, через постійні непорозуміння з відповідачем, вони самостійно не можуть вирішити, з ким повинна проживати їх спільна дитина, наявний спір між сторонами.

Наразі позивачка самостійно забезпечує дитину всім необхідним без участі батька, хоча потребує матеріальної допомоги. Позивачка, як матір, вважає, що її дитині краще ще з нею, тому що відповідач не завжди належним чином виконував та виконує батьківські обов`язки.

Просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Позовна заява надійшла до суду 29.11.2023.

Ухвалою судді від 12.12.2023 року, після отримання відомостей щодо місця реєстрації відповідача, заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

Підготовче провадження закрито ухвалою суду від 10.01.2024.

У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Кручек О. О. позовні вимоги підтримали повністю. ОСОБА_1 додатково пояснила, що переживає за сина, оскільки чоловік погрожує приїхати та забрати дитину за кордон. Вони проживали з колишнім чоловіком разом у Польщі з 2021 року, однак вона разом з сином вимушена була звідти поїхати, оскільки відповідач почав пиячити та поводити себе неадекватно.

Відповідач у підготовче та в судове засідання не з`явився. За місцем реєстрації судові виклики і повідомлення не отримує. Судові виклики також направлялись йому за відомими позивачу телефонними номерами, також було розміщене оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-порталі Судової влади України за посиланням: https://admin.court.gov.ua/userfiles/media/new_folder_for_uploads/sud2515/Titorenko%20(2).pdf.

Суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за відсутності відповідача.

На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Представник третьої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування про відсутність спору між батьками щодо місця проживання дитини. Рішення по суті справи просила ухвали на розсуд суду з урахуванням інтересів малолітньої дитини.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог.

В суді встановлено:

Згідно зі свідоцтвом про народження, ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Кендзежин-Козьле Республіки Польща, батько - ОСОБА_10 , мати ОСОБА_11 (а.с. 6-8).

Шлюб між батьками дитини розірваний за рішенням Новозаводського районного суд м. Чернігова від 08.05.2023 (а.с. 9-10).

ОСОБА_9 реєстрації за місцем проживання не має, однак фактично проживає разом з матір`ю АДРЕСА_1 . Позивака за вказаною адресою зареєстрована та проживає разом з бабусею та сином ОСОБА_12 , 2017 року народження (а.с. 15,16).

В суді прийнято без заперечень, що відповідач ОСОБА_2 проживає на території Республіки Польща.

Згідно з висновком органу опіки та піклування, затвердженим рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради 28 лютого 2024 № 107, спір між батьками щодо місця проживання малолітнього ОСОБА_6 відсутній (а.с. 84).

Суд не може погодитись з висновком органу опіки та піклування про відсутність спору, наслідком чого є закриття провадження у справі, з огляду на таке:

Згідно з постановою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21), суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Позивачка зазначає, що в приватних бесідах батько дитини неодноразово погрожував одноособово змінити місце проживання дитини та виховувати її самостійно, і ця обставина в суді не спростована. Сам факт звернення позивача до суду, за наявності неприязних стосунків з відповідачем, свідчить про наявність невирішеного спору між батьками дитини.

Відсутність висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дитини за обставинами справи не може бути автоматичною підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки в такому випадку спірні правовідносини так і залишаться не врегульованими, що суперечить меті цивільного судочинства.

Відтак, суд вважає за необхідне вирішити справу по суті за наявними доказами.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях стосовно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з повідомленням Сімейної поліклініки» Чернігівської міської ради від 22.01.2024 № 01-06/65 В ОСОБА_6 на прийом до лікаря приходить у супроводі матері, матір вчасно звертається до лікаря, всі рекомендації лікаря виконує, дитина щеплена за календарем (а.с. 74 )

Згідно з довідкою Чернігівської міської ради від 24.01.2024 № 01-48/24 ОСОБА_9 відвідує дошкільний навчальний заклад «Малятко» з 06.11.2023. Приводить дитину в садок і забирає додому матір, яка також відвідує всі батьківські збори, виконує поради завідувача та вихователів-методистів. Матір до виховання хлопчика ставиться відповідально. Дитини чисто та охайно вдягнута. Батько не приймає участі у вихованні хлопчика та не цікавиться його життям (а.с. 75).

За судовими рішеннями з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на тримання сина ОСОБА_13 та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку (а.с. 11-14).

Окрім аліментів, позивачка отримує соціальну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн на місяць, інших доходів не має (а. с. 21-26).

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що є двоюрідною сестрою позивачки. Приблизно у 2020 році її сестра і її чоловік виїздили до Польщі, де у них народила дитина, мали намір постійно там проживати. Однак, після народження дитини у них почались скандали, відповідач поводив себе неадекватно, вона це чула під час телефонних розмов. У 2023 вона зустрічала ОСОБА_15 з дитиною на вокзалі. Сестра була у стресовому стані, оскільки відповідач її постійно ображав та погружав забрати дитину. У сестри є приватний будинок, житлом забезпечена.

Таким чином, в суді встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю, яка опікується її утримання, розвитком вихованням та станом здоров`я. Дитина забезпечена житлом з нормальними умовами.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 18.03.2020 року в справі № 182/2037/17 матеріально-побутове забезпечення батьків має враховуватися, але не є визначальним у вирішенні питання про визначення місця проживання дитини, оскільки судам перш за все слід брати до уваги інші критерії, зокрема ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, у тому числі обов`язків по вихованню дитини, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини та повинні виходити із якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Протягом розгляду справи в суді позивака продемонструвала відповідальне та турботливе ставлення до дитини та належне виконання нею свої батьківських обов`язків.

На даний час дитина має лише на 2,5 роки, враховуючи фізіологічні потреби та психологічний зв`язок з матір`ю, суд дійшов висновку, що гармонійний розвиток малолітньої дитини у такому віці краще може забезпечити матір, а не батько дитини, тому проживання разом з матір`ю відповідатиме найкращим інтересам ОСОБА_6 .

Обставин, які б вказували на неможливість подальшого проживання сина позивачки з матір`ю, в суді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.161 СК України, ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 280-289, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 )

Стягнути з ОСОБА_16 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн, отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний тест рішення суду складений 09.05.2024.

Суддя А. С. Лібстер