ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 643/5860/23
Номер провадження 22-ц/818/1861/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2024 року в складі судді Осадчого О.В. у справі № 643/5860/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 квітня 2023 року о 09:30 год. у м. Харкові по пров. Феєрбаха сталася ДТП за участі автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля Skoda Spaceback, д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення № 643/3105/23 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим були завдані матеріальні збитки.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в АТ «СГ «ТАС» згідно з полісом № EP211412531 від 06 жовтня 2022 року, ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну складав 160 000,00 грн, Франшиза за полісом - 1600,00 грн.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 240/04-23 від 28 квітня 2023 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, завданого власнику КТ3 Skoda Spaceback, д.н.з. НОМЕР_2 , на дату ДТП 11 квітня 2023 року, становить 177 735,53 грн; вартість відновлювального ремонту, без урахування фізичного зносу вузлів та деталей на момент проведення дослідження становить 259 549,02 грн, розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого КТ3 з урахуванням зносу зменшений на суму ПДВ на дату ДТП становить 158 927,58 грн.

На підставі вказаного звіту АТ «СГ «ТАС» перерахувало на його рахунок страхове відшкодування у розмірі 157 327,56 грн.

Оскільки фактичний розмір шкоди/вартість ремонту автомобіля Skoda Spaceback, д.н.з. НОМЕР_2 , є більшою, ніж ліміт відповідальності страховика АТ «СГ «ТАС», то різниця між розміром шкоди та страховим відшкодування у сумі 101 149,02 грн підлягає відшкодуванню відповідачем.

Також вказував, шо внаслідок ДТП порушено звичайний перебіг його життя, йому спричинено моральну шкоду, розмір якої оцінює в 20000 грн.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 101 149,02 грн майнової шкоди та 20 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 69 762 грн 93 коп., моральну шкоду у розмірі 2 000 грн 00 коп., судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 717 грн 62 коп., а всього стягнути 72 480 грн 55 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 , є особою винною у вчиненні ДТП, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою за вирахуванням франшизи та податку на додану вартість, оскільки транспортний засіб фактично не відремонтовано.

Також, виходячи з характеру правопорушення, глибини і ступеня моральних страждань позивача, обсягу змін, які відбулись у його житті у зв`язку з пошкодженням належного йому майна, а також з дотриманням вимог розумності і справедливості суд першої інстанції вважав, що 2 000 грн є достатнім відшкодуванням моральної шкоди ОСОБА_2

20 березня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Грищенко Олег Володимирович, на вказане судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що автомобіль фактично відремонтований, тому розмір збитку, про відшкодування якого просить позивач, має визначатися виходячи з реальної вартості витрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів та проведених робіт.

Про фактичне здійснення ремонту автомобіля представник позивача повідомив лише в останньому судовому засіданні, проте судом першої інстанції зазначена інформація до уваги прийнята не була.

Вказував, що позивач штучно збільшив розмір матеріального збитку. За інформацією офіційного дилера автомобілів Шкода у місті Харкові ДП "Автотрейдінг "Харків", вартість оригінальних запасних частин та матеріалів, перелічених у Звіті про оцінку, складає 148 226,95 грн. Відповідно до цих даних, вартість матеріального збитку (зі зносом, вказаним у Звіті) буде складати 118 776,87 грн, а вартість ремонтно-відновлювальних робіт при цьому складатиме 178 286,95 грн.

20 травня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що Звіт про оцінку № 03/01-22 від 05 січня 2022 року є належним доказом на підтвердження завданих збитків внаслідок ДТП. Вказаний Звіт складений відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика) та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Оцінювач несе відповідальність встановлену законом за складання неправдивого звіту.

Відеоматеріали від 04 березня 2024 року не впливають на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оскільки запис не містять відомостей про виконання ремонтних робіт з відновлення в повному обсязі та не спростовують повідомлені суду першої інстанції відомості про часткове відновлення автомобіля станом на час розгляду справи.

Складена ТОВ «Аргумент-Експерт» на замовлення представника відповідача Рецензія на Звіт про оцінку № 240/04-23 від 28 квітня 2023 року не може бути належним та допустимим доказом по справі, оскільки виконана з порушеннями та її висновки в основному ґрунтуються на припущеннях. Рецензентом в порушення вимог п. 64 Національного стандарту № 1 в рецензії проведено свої розрахунки, використано не підтверджену інформацію та нові дані, яких не було на момент проведення оцінки (рахунок).

Доводи відповідача про завищення вартості запасних частин є необґрунтованим. Вартість запчастин у вказаному рахунку-фактурі без знижки та без ПДВ становить 164 696,48 грн, а з ПДВ - 197 635,78 грн, в той же час вартість запасних частин з ПДВ згідно з ремонтною калькуляцією Звіту про оцінку № 03/01-22 від 05 січня 2022 року складає 197 751,17 грн.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт1 частини 1 статті 374ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 квітня 2023 року о 09 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом Shkoda Spaceback, державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду та внаслідок чого транспортний засіб Shkoda Spaceback, державний номерний знак НОМЕР_4 , здійснив інерційний рух та скоїв зіткнення з транспортним засобом Hyndai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який стояв попереду.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2023 року у справі № 643/3105/23 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України (а.с. 14).

Відповідно до полісу № EP211412531 від 06 жовтня 2022 року цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в АТ «СГ «ТАС». Ліміт відповідальності страховика - 160 000,00 грн за шкоду завдану майну. Франшиза за полісом - 1600,00 грн (а.с. 15).

28 квітня 2023 року суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_3 складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 240/04-23, за яким вартість матеріального збитку, завданого власнику КТ3 Skoda Spaceback, д.н.з. НОМЕР_2 на дату ДТП 11 квітня 2023 року становить 177 735,53 грн.; вартість відновлювального ремонту, без урахування фізичного зносу вузлів та деталей на момент проведення дослідження становить 259 549,02 грн, розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого КТ3 з урахуванням зносу зменшений на суму ПДВ на дату ДТП становить 158 927,58 грн (а.с. 1833).

На підставі вказаного звіту АТ «СГ «ТАС» 25 травня 2023 року перераховано ОСОБА_2 страхове відшкодування в межах встановленого ліміту у розмірі 157 327,56 грн (а.с.16,17)

Відповідно до Рецензії № 4570/08-23, виконаної ТОВ «Агрумент - Експерт» звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 240/04-23 від 28 квітня 2023 року, виконаний СОД ФОП ОСОБА_3 , у відповідності до п.67 Національного Стандарту №1 не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення недоліків. Не дотримано вимог розділу е) п. 4.4 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки-колісних транспортних засобів», яка затверджена спільним наказом Міністерства Юстиції України то Фонду державного майна України № 142/2/2092 від 24 листопада 2003 року (далі - «Методика оцінки КТЗ» - не зазначено базову вищу освіту та фахову спеціальність оцінювача, його стаж роботи; не дотримано вимог п. 5.2 «Методики оцінки КТЗ» - не здійснено виклик заінтересованих осіб для технічного огляду; у звіті про оцінку вказано місце огляду - АДРЕСА_1 , але не вказано де саме проводився огляд, цим порушено п. 5.2. Методики: «Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо); не дотримано вимог розділу є) п. 5.2 «Методики оцінки КТЗ» - відсутній перелік інформації, що має значення для виконання оцінки, з посиланням на джерела її отримання; не проаналізовано, які пошкодження є наслідком ДТП; порушено п. 4.4 розділ н) «Методики оцінки КТЗ» - відсутнє обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів», зокрема необґрунтована необхідність заміни певної запчастини замість її ремонту (відновлення); оцінювач не встановив під час огляду, або був не проінформований замовником, що елементи кузова автомобіля раніше ремонтувались, тобто мають сліди відновлювального ремонту. Таким чином оцінювач повинен був врахувати цей факт, шляхом додаткового коригування вартості автомобіля згідно Таблиці 2 методики п. 6 шляхом введення знижки у розмірі 10%. Тобто вартість авто складатиме: 352 890 х (1 + 0,017 - 0,055 - 0,1) = 352 890 х 0,862 = 304 192 грн. Тоді Ез буде складати - (1 - 304 192/608 431) = 0,50, при цьому вартість запасних частин з урахуванням зносу буде на 15 580 грн менше; при розрахунку зносу значення має ціна нового автомобілю. Оцінювачем не зрозуміло як розрахована величина Ез і де взята ціна нового автомобілю; при розрахунку в програмі Аудатекс оцінювач звів параметри розрахунків запчастин з додаванням ПДВ, потім оцінювач хибно вказує, що витрати на проведення відновлювального ремонту зменшені на суму податку на додану вартість складають 158 927,58 грн. В Методиці оцінки відсутня норма про додавання ПДВ до вартості саме матеріального збитку, а вартість відновлювального ремонту не передбачає урахування зносу; у звіті є підміна та змішування понять «величина матеріального збитку» та «вартість відновлювального ремонту». Це сталося у зв`язку з тим, що оцінювач порушив вимоги Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого Постановою КМУ № 1440 від 10 вересня 2003 року, а саме: не повністю визначив мету оцінки (порушено п. 56) - для виплати страхового відшкодування або для формування позовних вимог при подачі позову до суду для стягнення матеріального збитку (п. 3), не визначив базу оцінки - «дійсна вартість для цілей страхування» або «ринкова вартість матеріального збитку» (п. 3, 11,12, 31, п. 50, п. 56); при визначенні вартості автомобіля до пошкодження та визначенні вартості запасних частин, матеріалів та робіт оцінювач порушив вимоги пунктів 52, 53 Національного стандарту №1 - не проаналізував всі істотні інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, інформацію про стан ринку та інше (а.с.70-73).

16 жовтня 2023 року ТОВ «СПЕЦЮСТ» складено Рецензію на звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 240/04-23 від 28 квітня 2023 року відповідно до підсумкових висновків якої, вищевказаний звіт відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки (а.с.90).

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( частина 2 статті 1187 ЦК України).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), від 23 листопада 2022 року в справі № 686/13188/21 (провадження № 61-3943св22), від 19 квітня 2023 року в справі № 336/10216/21 (провадження № 61-73св23).

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

Таким чином розмір моральної шкоди не є конкретно визначеною сумою, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 вказав, що при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа.

У той же час розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Встановивши, що розмір виплаченого страховою компанією є недостатнім для відшкодування збитків, спричинених ДТП, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з винної особи на користь володільця транспортного засобу матеріальної шкоди, розмір якої відповідачем спростовано не було.

Врахуючи всі чинники та обставини, передбачені положеннями статті 23 ЦК України, а саме: обсяг заподіяної шкоди, глибину та тривалість моральних страждань, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, висновки суду першої інстанції про стягнення 2000 грн моральної шкоди також є обґрунтованими.

Доводи ОСОБА_6 , що розмір збитків, понесених позивачем внаслідок ДТП є штучно збільшеним не необґрунтованим.

Відповідач в силу частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України не надав доказів на противагу поданого позивачем звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №2 40/04-23 від 28 квітня 2023 року, виконаний СОД ФОП ОСОБА_3 щодо іншої вартості відновлювального ремонту. Матеріали справи не містять експертного дослідження, виконаного в порядку статті 103 ЦПК України або на підставі ухвали суду.

Судова колегія критично оцінює розмір збитків, наведених у рецензії ТОВ «Аргумент Єксперт» № 4570/08-23 на підставі рахунку фактури № АХ0-003817 від 18 серпня 2023 року. Зазначений рахунок містить лише вартість запчастин, між тим, даних щодо вартості ремонтних робіт, що є необхідною складовою відновлення речі (фарбування, заміна тощо) вказані висновки не місять. Отже, відсутні підстави вважати наведені ТОВ «Аргумент Єксперт» суми достатніми для відновлення пошкодженого транспортного засобу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина