ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

26 листопада 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/18105/24

Провадження № 22-з/4820/274/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (далі ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ») звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 27 березня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 березня 2017 року між АТ«ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № змішаного типу щодо кредитування і видачі та обслуговування картки. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено Договір факторингу № 24/03/23, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передало (відступає) ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» за плату належні йому Права Вимоги щодо боржників, зазначених у реєстрі божників, зокрема за кредитним Договором №. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 року, ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 65826,80 грн., з яких 32505,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 33321,80 грн. - заборгованість за відсотками. За таких обставин, оскільки наявна заборгованість не погашена, позивач, задля захисту своїх прав, які він вважає порушеними відповідачкою, звернувся з даним позовом.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд стягнути на його користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 27 березня 2017 року в загальному розмірі 65826,80 грн., 7000 грн. витрат на правничу допомогу та 3028 грн. судового збору.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за кредитним договором № від 27.03.2017 року в розмірі 65826,80 грн., судовий збір в сумі 3028,00 грн. та 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2024 року задоволено частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в сумі 9631,18 грн. В решті позову відмовлено.

04 листопада 2024 року Хмельницьким апеляційним судом отримано заяву від ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у якій заявник просить стягнути з ОСОБА_1 на їх користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. у межах розгляду справи №686/18105/24 у суді апеляційної інстанції.

06 листопада 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. На думку ОСОБА_1 витрати понесені позивачем не є співмірними із складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Зазначає, що у даній справі час витрачений адвокатом на ознайомлення та аналіз апеляційної скарги має включатись до послуги із підготування відзиву на апеляційну скаргу.

Судом встановлено, що адвокат Чміль Ю.В. надавала ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» професійну правничу допомогу у даній справі у суді апеляційної інстанції на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги №1267527 та договору про надання правничої (правової) допомоги № 01-05-23 від 01 травня 2023 року.

Відповідно до пункту 3.1 вказаного договору вартість наданих юридичних послуг Бюро визначає самостійно після одержання від Клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, відповідно до тарифів вказаних у Додатку №1 до Договору та виставляє Клієнту відповідний рахунок.

Згідно акта про надання правової допомогу від 31.10.2024 року адвокатом надано ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» такі послуги: ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів Клієнтом, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи 2 год - 3000 грн.; складання відзиву на апеляційну скаргу з додатками для суду - 5000 грн., а всього 8000 грн.

Про те, що ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» очікує понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, воно заявила у відзиві на апеляційну скаргу, зазначивши, що докази про це будуть подані суду протягом 5 днів з моменту прийняття рішення.

Докази надання правничої допомоги подані у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України.

За положеннями ч. ч. 1, 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Апеляційний суд знаходить підстави для часткового задоволення заяви ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного.

Так, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частин другої, шостої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частинами другою, третьою, восьмою статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (див. постанову Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21).

Оцінюючи надані апеляційному суду докази понесення ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» витрат на правову допомогу апеляційний суд зазначає, що ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» документально підтверджено витрати на правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, за наявності клопотання щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу та враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 на 85,37%, колегія суддів вважає що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволеної апеляційної скарги у розмірі 1170,40 грн. (8000?14,63%).

Керуючись ст.ст. 141, 270, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про стягнення понесених судових витрат у справі №686/18105/24 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» витрати на правову допомогу у розмірі 1170,40 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк