ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2024 року в цивільній справі номер 202/15151/23 за позовом ОСОБА_1 до голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія 71А» Хорунжої Олени Анатоліївни про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія 71А» Хорунжої Олени Анатоліївни про зобов`язання вчинити певні дії, з урахуванням уточнених позовних вимог обґрунтовувала свої позовні вимоги тим, що в її приватизованій квартирі АДРЕСА_1 , протікає стояк холодної води. В будинку створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія 71А». Отже, стояк холодної води, який обслуговує більше одного житлового приміщення, а саме всі квартири з першого по дев`ятий поверх, є спільною сумісною власністю співвласників будинку. З приводу незадовільного стану стояка холодної води вона зверталася до голови ОСББ «СОФІЯ 71А» ОСОБА_2 , але у проведенні ремонту стояка їй було відмовлено. Позивачка вважає, що голова ОССБ безпідставно намагається покласти на неї обов`язок щодо ремонту спільного майна співвласників, не реагує на її письмові звернення. Звертає увагу, що нею станом на 01.07.2023 року сплачені всі внески на утримання будинку, за рахунок яких ОСББ має здійснювати ремонт спільного майна.

Позивачка просила суд зобов`язати голову ОСББ «Софія 71А» ОСОБА_2 провести ремонт та оплатити роботи по припиненню протікання стояка холодної води в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія 71А» ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодилась позивачка ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, просила апеляційний суд скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, звільнити позивачку від оплати відповідачеві правничої допомоги в сумі 5000,00 грн та стягнути з відповідача понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлене із грубим порушенням норм матеріального й процесуального права.

Згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.08.2018 року №219 «Про затвердження Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води» стояк відноситься до внутрішньобудинкової системи, а межа між внутрішньбудинковою та внутрішньоквартирною мережею - це кран (або трійник) на відгалуженні від стояка.

Стояк, що подає холодну воду в квартиру позивачки, обслуговує більше одного житлового приміщення, а отже, є спільною сумісною власністю. ОСББ створюється, зокрема, для утримання спільного майна в належному стані.

В позовній заяві наведено фото та скріншоти, що підтверджують намагання позивачки на спілкування з головою ОСББ (за допомогою SMS, в соцмережах) та її ігнорування цих звернень (інформація від пошти, що голова ОСББ не забрав відправлені мною два рекомендовані листи). Нажаль, Законами України не передбачена відповідальність голови ОСББ за ігнорування звернень громадян.

Відповідач не наводить жодного документа, в якому було б зазначено, що частка спільної власності, що знаходиться всередині приватної квартири, перетворюється на приватну власність, або що частка спільної власності, що знаходиться всередині приватної квартири, має ремонтуватися на інших умовах, ніж решта спільної власності, а саме, кошти, які власники вносять на ремонт спільної сумісної власності, мають бути пропорційні до площі квартир.

Судом першої інстанції не зазначено, що відповідачем не наведено жодного документу, в якому було б зазначено, що частка спільної власності, що знаходиться всередині приватної квартири, перетворюється на внутрішньоквартирні мережі, які власник має «власним коштом ремонтувати та міняти».

Судом не надано правову оцінку спору, що виник між позивачкою та відповідачем.

Відповідач прохав відмовити у задоволенні позовних вимог, і суд відмовив у задоволенні позовних вимог, але мотивував своє рішення суд зовсім іншими аргументами.

Позивачка вважає, що достовірним доказом факту протікання стояка має бути акт обстеження стояка, складений уповноваженими особами, тому за складанням акту обстеження позивачка зверталась до голови ОСББ, і в ході судового засідання на її запитання: чи підтверджує вона запит позивачки про складання Акту обстеження голова ОСББ підтвердила. Тобто, суд першої інстанції мав всі докази, що позивачкою докладено всіх можливих зусиль для доведення, що стояк в її квартирі знаходиться в аварійному стані. Нарешті, якби суд першої інстанції зауважив про відсутність доказів, позивачкою могло бути подане клопотання про огляд доказів за місцем їх знаходження.

В позовній заяві ОСОБА_1 не могла посилатися на Статут ОСББ «Софія71А» або на затверджений Кошторис доходів та витрат ОСББ, тому що, ці документи вона отримала лише разом з відзивом на позовну заяву в кінці листопада 2023 року, а позовну заяву подавала на початку серпня 2023 року.

Щодо витрат на правову допомогу зазначає, що адвокатом була надана допомога відповідачеві у складанні відзиву на позов. Вбачає у відзиві нечіткість на невизначеність формулювань, надуманість та безпідставність висновків про обов`язок власника квартири робити ремонт спільної власності додатковим коштом власника: це твердження відповідача є його особистою думкою, що не ґрунтується на законах, тобто, робота адвоката є несумлінною, і, враховуючи якість виконаної роботи, сума гонорару мала бути зменшена судом.

Вважає, що судом не досліджено всебічно спірне питання між позивачкою та відповідачем, не надано правову оцінку застосуванню позивачем та відповідачем нормативних документів, правомірності посилань ними на документи; висновки суду не є вмотивованими та переконливими.

Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду позивачка ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала, просила судове рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідачка голова Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія 71А» Хорунжа О.А. та її представник адвокат Омельченко Г.Г. апеляційну скаргу не визнали, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, позивачку, відповідачку та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія 71А» (а.с. 38).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 (а.с. 58).

До матеріалів справи долучено Статут ОСББ «Софія 71А» та Кошторис доходів та витрат ОСББ «Софія 71А» на 2023 рік (а.с. 41-53, 40).

На підтвердження понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору про надання правової допомоги №01/11-23/640 від 01.11.2023 року, укладеного між ОСББ «СОФІЯ 71А» та Адвокатським об`єднанням «УНК Груп», копію доручення №1 від 01.11.2023 року про представництво ОСББ «Софія 71А» в цивільній справі №202/15151/23 за позовом ОСОБА_1 адвокатом Омельченко Г.Г., копію адвокатського ордера на представництво інтересів ОСББ «СОФІЯ 71А», акт здачі-приймання наданих послуг від 28.11.2023 року, платіжну інструкцію від 28.11.2023 року про оплату послуг в сумі 5000,00 грн (а.с. 75-77, 78, 79, 80).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2024 року в межах доводів та вимог апеляційної скарги апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень частин 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви, передбаченими п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 175 ЦПК України, остання повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (ч. 2 ст. 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 .

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що на підставі загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія 71А».

Пунктами 5, 6 розділу I Статуту ОСББ «Софія 71А» визначено, зокрема, що об`єднання набуває статусу юридичної особи з моменту його державної реєстрації; від свого імені виступає учасником правовідносин, набуває майнові і немайнові права та обов`язки, об`єднання виступає позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до пункту 2 розділу III Статуту ОСББ «Софія 71А» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання.

Пунктом 3 розділу III Статуту визначено, що до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, обрання голови та членів правління об`єднання.

Згідно з наказом №6-к від 08.11.2021 року ОСОБА_2 призначено на посаду голови правління ОСББ «Софія 71А (а.с. 39).

Згідно з п. 16 розділу III Статуту голова правління на виконання своїх повноважень, зокрема, забезпечує виконання рішень загальних зборів та рішень правління, розпоряджається коштами об`єднання відповідно до затвердженого кошторису та рішень правління.

За таких обставин, виходячи з наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення в цій справі за участю неналежного відповідача голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія 71А» ОСОБА_2 , не залучивши належного відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія 71А», оскільки спір виник щодо здійснення за рахунок коштів ОСББ ремонту стояка холодного водопостачання в квартирі позивача.

.

Апеляційний суд позбавлений права при перегляді справи в апеляційному порядку залучати до участі у справі співвідповідачів або замінювати неналежного відповідача відповідно до ст. 51 ЦПК України, тому вважає, що є підстави для відмови в задоволенні позовних вимог до неналежного відповідача.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Щодо питання про розподіл судових втрат, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, на підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, апеляційний суд вважає, що витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню з позивачки ОСОБА_1 , оскільки відповідачка ОСОБА_2 не навела доказів того, що саме вона понесла будь-які витрати на правничу допомогу.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2024 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія 71А» Хорунжої Олени Анатоліївни про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 травня 2014 року.

Судді: