Справа № 523/987/23
Провадження №2/523/2209/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кисельова Олена Василівна, про визнання договору дарування недійсним та застосування реституції,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Кисельова О.В. про визнання недійсним договору дарування від 03 липня 2012 року за р.№736 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кисельовою Оленою Василівною.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20 січня 2023 року, за заявою сторони позивача, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею -59,0 кв.м., житловою площею 31.1 кв.м.

До канцелярії суду надійшла спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про затвердження мирової угоди, в якій вони просять суд затвердити мирову угоду, укладену між ними, у цивільній справі №523/987/23 та закрити провадження у справі.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України сторони уклали мирову угоду про наступне:

1.ОСОБА_1 визнає, що 03.07.2012 року ним було укладено договір дарування квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею - 59,0 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м, на ім`я ОСОБА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кисельовою О.В., зареєстрований за №736.

2. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнають, що договір дарування квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею - 59,0 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м, від 03.07.2012 року, укладений між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кисельовою О.В, зареєстрований в реєстрі за №736, є дійсним та таким, що укладений згідно до вимог чинного законодавства.

3. ОСОБА_1 визнає право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , її законне право власності на підставі договору дарування від 03.07.2012 р. за р.№736.

4. ОСОБА_2 визнає право ОСОБА_1 на користування квартирою АДРЕСА_1 до моменту її відчуження, та зобов`язується не чинити перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 до моменту її відчуження.

5. При відчуженні квартири під АДРЕСА_1 , та придбанні нового житлового приміщення, ОСОБА_2 зобов`язується не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні придбаним житловим приміщенням.

6. Судові витрати по справі покласти на позивача ОСОБА_1 .

7. Сторони заявляють, що їм роз`яснені та зрозумілі вимоги статей 207, 255, 256 ЦПК України, в тому числі те, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

8. Сторони також свідчать про відсутність будь-якого незаконного тиску з боку однієї сторони на іншу та зі сторони третіх осіб з метою укладення та підписання дійсної мирової угоди.

Суд, перевіривши зазначену вище мирову угоду сторін на відповідність положенням ст. 207 ЦПК України, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією є ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Умови мирової угоди викладені сторонами на окремому аркуші та підписані з однієї сторони позивачем, з другої сторони відповідачем, в зв`язку з укладенням мирової угоди судом роз`яснені наслідки такого рішення передбачені ст. 256 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 5 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Враховуючи, що умови мирової угоди не суперечать вимогам закону, не порушують нічиїх прав, свобод чи інтересів, суд вважає за можливе закрити провадження у справі та затвердити дану мирову угоду.

Відповідно до вимог ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Щодо скасування заходів забезпечення позову.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Згідно із ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з затвердженням мирової угоди укладеної між сторонами, а тому існують об`єктивні підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.01.2023 року, у вигляді арешту накладеного на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею -59,0 кв.м., житловою площею 31.1 кв.м.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 158, 207, 208, 255, 256 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити мирову угоду укладену 01 квітня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно якої:

1. ОСОБА_1 визнає, що 03.07.2012 року ним було укладено договір дарування квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею - 59,0 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м, на ім`я ОСОБА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кисельовою О.В., зареєстрований за №736.

2. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнають, що договір дарування квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею - 59,0 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м, від 03.07.2012 року, укладений між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кисельовою О.В, зареєстрований в реєстрі за №736, є дійсним та таким, що укладений згідно до вимог чинного законодавства.

3. ОСОБА_1 визнає право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , її законне право власності на підставі договору дарування від 03.07.2012 р. за р.№736.

4. ОСОБА_2 визнає право ОСОБА_1 на користування квартирою АДРЕСА_1 до моменту її відчуження, та зобов`язується не чинити перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 до моменту її відчуження.

5. При відчуженні квартири під АДРЕСА_1 , та придбанні нового житлового приміщення, ОСОБА_2 зобов`язується не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні придбаним житловим приміщенням.

6. Судові витрати по справі покласти на позивача ОСОБА_1 .

7. Сторони заявляють, що їм роз`яснені та зрозумілі вимоги статей 207, 255, 256 ЦПК України, в тому числі те, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

8. Сторони також свідчать про відсутність будь-якого незаконного тиску з боку однієї сторони на іншу та зі сторони третіх осіб з метою укладення та підписання дійсної мирової угоди.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.01.2023 року, по цивільній справі № 523/987/23, а саме арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею -59,0 кв.м., житловою площею 31.1 кв.м.

Провадження по справі №523/987/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кисельова Олена Василівна, про визнання договору дарування недійсним та застосування реституції - закрити.

Відповідно до ст. 208 ЦПК України, ухвала про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язань, передбачених цією мировою угодою.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 05.04.2024 року.

Суддя