Справа № 950/2732/21
Номер провадження 2/950/25/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Стеценка В. А.,

за участю секретаря Радковської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.03.2019 року та 22.03.2019 року між ними були укладені договори позики у простій письмовій формі у формі розписок, згідно яких позивачка передала відповідачці в позику грошові кошти на загальну суму 8 000 доларів США строком до 30.12.2019 року, а відповідачка зобов`язувалась їх повернути зі сплатою за користування позикою 10% від суми боргу щомісяця.

Однак відповідачка своїх зобов`язань щодо повернення грошових коштів так і не виконала ні позичені грошові кошти, ні проценти за їх використання, ні в обумовлені строки, ні до цього часу повернуті не були.

Тому ОСОБА_1 звернулася до суду та просила стягнути з відповідачки заборгованість, яка виникла станом на в сумі 411 940 грн., з яких основна сума боргу - 216 810 грн., відсотки за користування грошовими коштами 195 129 грн., 3% річних 24 039 грн. 24 коп. та інфляційні збитки в сумі 61 044 грн. 35 коп.

В підготовчому судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідачки заборгованість, яка склалася станом на 02.01.2023 року, а саме: грошові кошти за двома договорами позики в сумі 16 679,43 доларів США, що становить 811 398 грн.; з яких основна сума боргу 8 000 доларів США, що становить 292 548, 80 грн.; щомісячні проценти за кредит, визначені обома договорами в розмірі 10% - 7 466,67 доларів США, що становить 273 045,70 грн.; застосовані санкції (3% річних) 1 212,76 доларів США, що становить 50 996,48 грн. та інфляційні збитки в сумі 255 761,31 грн.

У відкритому судовому засіданні позивачка неодноразово направляла суду заяви про збільшення позовних вимог, а її представник підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, її представник позовні вимоги визнала частково, мотивуючи свої заперечення тим, що ОСОБА_2 брала в борг лише 4 000 доларів США і частину боргу сплатила через банківські установи, а також тим, що грошові кошти надавалися в іноземній валюті і при розрахунку суми боргу застосовано офіційний курс цієї валюти, внаслідок чого інфляційні збитки стягненню не підлягають.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала суду, що є сестрою позивачки, в 2019 році продавала молоко своєї корови підприємцю ОСОБА_2 і на пропозицію останньої позичити їй гроші з нарахуванням процентів за їх використання познайомила відповідачку з позивачкою, після чого, в присутності ОСОБА_3 та сусіда ОСОБА_4 відповідачка двічі 18 та 22 березня 2019 року приїздила до місця проживання позивачки і позичала в неї по 4 000 доларів, надавши при цьому письмові розписки.

З розписок (а.с. 4), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 18.03.2019 року та 22.03.2019 року позивачка надала відповідачці в позику грошові кошти загальною сумою 8 000 дол. США, які остання зобов`язалася повернути до 31.12.2019 року з виплатою процентів 10% щомісячно.

З розрахунків (а.с. 5, 25, 37, 49, 64-65, 69-73, 78 80, 131-132), досліджених в судовому засіданні вбачається, що станом на 02.01.2023 рокупозивачкою нарахована ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики в сумі 16 679,43 доларів США, що становить 811 398 грн.; з яких основна сума боргу 8 000 доларів США, що становить 292 548, 80 грн.; щомісячні проценти за кредит, визначені обома договорами в розмірі 10% - 7 466,67 доларів США, що становить 273 045,70 грн.; застосовані санкції (3% річних) 1 212,76 доларів США, що становить 50 996,48 грн. та інфляційні збитки в сумі 255 761,31 грн.

З паспорта (а.с. 6-7), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 .

З сайту НБУ (а.с. 132 зв.), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що станом на 02.01.2023 рокудолар США коштував 36,5686 грн.

З листа (а.с. 155), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що в 2019 році ОСОБА_2 поповнення рахунків ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» не здійснювала.

З листів (а.с. 187, 196, 203), досліджених в судовому засіданні вбачається, що інформація про здійснення в 2019 році ОСОБА_2 поповнення рахунків ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк» відсутня.

Вислухавши позивачку, представників сторін, свідка та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами щодо виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором і підлягають до задоволення частково, так як в судовому засіданні було встановлено, що 18.03.2019 року та 22.03.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в письмовій формі були укладені договори позики, згідно яких позивачка передала відповідачці грошові кошти в сумі 8 000 доларів США строком до 30.12.2019 року, остання зобов`язалась їх повернути та сплачувать 10% від суми боргу щомісяця.

Однак відповідачка своїх зобов`язань щодо повернення грошових коштів так і не виконала - грошові кошти ні в обумовлені строки, ні до цього часу повернуті не були.

Вказані обставини були встановлені з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог п. 2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого судового засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від

простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1 Закону України від 03 липня 1991 року N 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Згідно Постанови Верховного суду від 22.06.2020 у справі № 752/10525/16-ц «офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Разом з тим у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

Суд бере до уваги вимоги ч. 1 ст. 13 та п. 2 ч.2 ст. 49 ЦПК України та вважає необхідним здійснювати розгляд справи в межах позовних вимог, викладених в заяві позивачки від 02.01.2023 року.

Крім того, суд враховує, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачкою та її представником було доведено, щовідповідачка не виконала своїх зобов`язань за договором позики та станом на 02.01.2023 року розмір заборгованості, відповідно розрахунку позивачки складає 16 679,43 доларів США, що відповідно офіційного курсу НБУ становить 811 398 грн.; з яких основна сума боргу 8 000 доларів США, що становить 292 548, 80 грн.; щомісячні проценти за кредит, визначені обома договорами в розмірі 10% - 7 466,67 доларів США, що становить 273 045,70 грн.; застосовані санкції (3% річних) 1 212,76 доларів США, що становить 50 996,48 грн. та інфляційні збитки в сумі 255 761,31 грн.

Вказані обставини стверджуються показами свідка і матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні (а.с. 4-5, 131-132).

В той же час, в судове засідання не було надано доказів того, що ОСОБА_2 брала у ОСОБА_1 в борг лише 4 000 доларів США і частину боргу сплатила через банківські установи, внаслідок чого, на думку суду, відповідачкою та її представником не було доведено того, що частина заборгованості була відсутня чи сплачена відповідачкою після отримання позики (а.с. 155, 187, 196, 203).

Разом з тим, суд бере до уваги доводи представника відповідачки в тій частині, що грошові кошти надавалися в іноземній валюті і при розрахунку суми боргу застосовано офіційний курс цієї валюти, внаслідок чого інфляційні збитки стягненню не підлягають, так як зазначені доводи відповідають вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України, ст. 1 Закону України від 03 липня 1991 року N 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" та правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного суду від 22.06.2020 у справі № 752/10525/16-ц .

Таким чином, суд вважає, що між сторонами виникли відносини позики і відповідачка свої зобов`язання за розписками від 18 та 22 березня 2019 року належним чином не виконала, а тому сума боргу за договором позики підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки разом із сумою відсотків, нарахованих в порядку ст. 1048 ЦК України та 3 % річних, нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України, а всього в розмірі 605 959 грн. 93 коп., виходячи з розрахунку 292 548,80 грн. + 263 293, 92 + 50 117,21 грн. = 605 959,93.

В задоволенні іншої частини позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.

Судовий збір з відповідачки на користь держави суд вважає необхідним стягнути на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 76-80, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 533, 610, 625, 1046 - 1049 ЦК України, ст. 1 Закону України від 03 липня 1991 року N 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення";

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позикизадовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , заборгованість за договорами позики від 18.03.2019 року та 22.03.2019 року в розмірі 605 959 грн. 93 коп., з яких основна сума боргу становить 292 548 грн. 80 коп., щомісячні проценти за користування кредитом становлять 263 293 грн. 92 коп.; 3 % річних становить 50 117 грн. 21 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 6 059 грн. 59 коп.: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Володимир СТЕЦЕНКО