ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/3343/23Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М.
Провадження № 22-ц/817/455/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

секретар - Сович Н.А.

з участю адвокатів Сідорової І.А., Гурника В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Сідорової Ірини Анатоліївни на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 6 березня 2024 року у справі №601/3343/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Почаївська міська рада, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною та призначити заявника її опікуном.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 6 березня 2024 року заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сідорова І.А. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки заявник є племінником особи, щодо якої розглядається питання про визнання її недієздатною, тобто є близькою особою в розумінні ст. 296 ЦПК України, тому наділений правом звернення до суду із відповідною заявою. Поза увагою суду залишився факт спільного проживання заявника та його тітки ОСОБА_2 .

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Сідорової І.А., представника ОСОБА_2 - адвоката Гурника В.О., які підтримали доводи апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що заявник є племінником ОСОБА_2 , тобто не членом сімї або близьким родичем останньої і не входить до визначених ч.3 ст. 296 ЦПК України переліку осіб, наділених правом подання заяви про визнання особи недієздатною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини 3 статті 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Статтею 9 СК України встановлено коло осіб, сімейні особи між якими регулюються СК України, зокрема це подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі.

Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між тіткою, дядьком та племінниками, а також між іншими родичами за походженням.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Враховуючи, що заявник ОСОБА_1 не є близьким родичем ОСОБА_2 відповідно до норм СК України та у справі відсутні докази на підтвердження того, що він є членом її сімї відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявник не наділений правом подання заяви про визнання ОСОБА_2 недієздатною.

При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_2 має членів сімї та близьких родичів, зокрема, матір, рідних брата та сестру (мама заявника), які наділені правом на звернення в суд із заявою про визнання особи недієздатною.

Доводи апеляційної скарги про те, що племінник та тітка відповідно до статті 1 Закону України Про запобігання корупції є близькими особами, колегія суддів не бере до уваги, оскільки зазначений Закон визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Поняття близький родич в цивільно-правовому аспекті характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством.

Колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника на практику Верховного Суду, викладену у постановах від 8 квітня 2020 року у справі №752/7447/17 та від 7 липня 2021 року у справі №753/18618/18, оскільки у вказаних справах заявник є єдиним близьким родичем особи, щодо якої розглядається питання про визнання її недієздатною, тоді як у даній справі судом встановлено наявність у ОСОБА_2 членів сім`ї та близьких родичів, які мають право звернутись до суду із заявою в порядку ст. 296 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну представника ОСОБА_1 адвоката Сідорової Ірини Анатоліївни залишити без задоволення.

Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 6 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 9 травня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.