Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/844/22
Номер проведження 2/508/4/24
У Х В А Л А

20 листопада 2024 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Корсаненкової О.О.

за участі секретаря Сівачової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Миколаївка Одеської області цивільну справу № 508/844/22 за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Батченко Оксана Олександрівна, до Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області про визнання права власності на земельну частку (пай), суд

установив:

У листопаді 2022 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай), із земель колективної власності розміром 10,51 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на яке вона має право, як член колишнього колгоспу «ім.Петрівського» Миколаївського району Одеської області, яку за період роботи з 1983 року по 1995 рік у колгоспі було включено до списку осіб-членів вищевказаного колгоспу та позбавлено права на отримання сертифікату (правовстановлюючого документу).

Ухвалою суду від 29.11.2022 року зазначений позов було залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків.

07.12.2022 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 07.12.2022 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання.

Підготовчі судові засідання від 11.01.2023 року, 25.01.2023 року були відкладені за клопотанням представника відповідача для надання часу ознайомитися з матеріалами справи, а також для підготовки відзиву на позовну заяву.

30.01.2023 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про заміну позивача по справі у зв`язку зі смертю, відповідно до якого остання повідомила про те, що позивач ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Зазначила, що померла ОСОБА_1 за життя склала заповіт, який посвідчений Левадівським старостинським округом Андрієво-Іванівської сільської ради Миколаївського району Одеської області 25.10.2021 року, зареєстрованим за № 8, де вказано, що усе майно переходить у спадок її доньці ОСОБА_2 , в тому числі земельна ділянка, про яку йшлося раніше.

13.02.2023 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими. Так, на підставу для задоволення позовних вимог, позивач посилається на той факт, що 19.05.1983 року вона була прийнята до членів колгоспу «ім.Петрівського», що підтверджується довідкою № 125-М від 11.10.2021 року, виданою архівним відділом Березівської районної державної адміністрації. Однак, з долученої довідки не можна з впевненістю сказати, що ОСОБА_1 була членом колгоспу, оскільки в ній зазначено, що вона там тільки працювала. Аналогічне твердження також відображене в наданій як доказ довідці Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області№ 288 від 22.10.2021 року. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання землю, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Проте, позивачем не було додано жодного доказу, що вона дійсно було членом КСП «ім.Петрівського». Крім того, позивачкою не було надано до суду доказів того, коли був переданий КСП «ім.Петрівського» державний акт, чи передавався він взагалі і чи була позивачка внесена до переліку осіб, які були внесені до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Ухвалою суду від 14.02.2023 року провадження у справі було зупинено до залучення правонаступників позивача до участі у розгляді справи.

Ухвалою суду від 18.03.2024 року було поновлено провадження у справі. Залучено до участі у даній справі в якості правонаступника позивача ОСОБА_2 . Призначено підготовче судове засідання. Витребувано у Суворовської державної нотаріальної контори у м.Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 65102 Одеська область м.Одеса вул.1-а Сортувальна вулиця, 36Г) копію спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

01.04.2024 року на адресу суду з Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса № 771/01-16 від 26.03.2024 року надійшла копія спадкової справи №121Б/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Підготовче судове засідання від 09.04.2024 року було відкладено за клопотанням представника відповідача.

Ухвалою суду від 09.04.2024 року було запропоновано правонаступнику позивача ОСОБА_2 та/або її представнику адвокату Батченко Оксані Олександрівні надати відомості: на підставі яких документів ОСОБА_1 було прийнято в члени КСП «ім.Петрівського», коли був переданий КСП «ім.Петрівського» державний акт і чи була ОСОБА_1 внесена до переліку осіб, які були внесені до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, із наданням підтверджуючих це матеріалів та доказів направлення цих матеріалів відповідачу.

07.05.2024 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 08.05.2024 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування доказів. Витребувано з архівного відділу Березівської районної державної адміністрації Одеської області та з відділу Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області належним чином завірені копії державного акту на право колективної власності на землю КСП «ім.Петрівського» Березівського (Миколаївського) району Одеської області, а також додатку у вигляді затвердженого списку осіб-членів колгоспу, які мають право на земельну частку (пай), який належав КСП «ім.Петрівського» Березівського (Миколаївського) району Одеської області. Підготовче судове засідання відкладено.

20.05.2024 року на адресу суду з архівного відділу Березівської районної державної адміністрації надійшли витребувані докази, а саме архівний витяг протоколу № 6 засідання правління КСП «ім.Петрівського» Миколаївського району Одеської області від 19 травня 1983 року (мовою оригіналу) в частині прийняття ОСОБА_1 в члени вищезазначеного колективного сільськогосподарського підприємства, розпорядження № 396 від 19.12.1996 року про затвердження розрахунків земельної частки (паю) у колективну власність на землю членам колгоспу «ім.Петрівського», а також список членів колективного сільськогосподарського підприємства «ім.Петрівського», що є додатком до державного акта на право колективної власності на землю.

Підготовче судове засідання від 29.05.2024 року було відкладення за клопотанням представника позивача та представника відповідача, через відсутність витребуваних судом доказів з відділу Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області.

12.06.2024 року на адресу суду від управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Одеській області надійшли витребувані докази, а саме копія другого примірника державного акта на право колективної власності на землю серії ОД б/н, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі на земельну ділянку, а також на право колективної власності серії ОД б/н за № 28 від 18.03.1996 року, виданого КСП «ім. Петрівського» на землю, розташовану на території Березівського району, які знаходяться у відділі. Підготовче судове засідання від 12.06.2024 року відкладено, у зв`язку з неявкою сторін по справі.

20.06.2024 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання, відповідно до якого остання просить для повного всебічного розгляду справи витребувати з трудового архіву Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області відомості про весь трудовий стаж ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема щодо її перебування у членах КСП «ім.Петрівського».

Ухвалою суду від 26.06.2024 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування доказів. Витребувано з трудового архіву Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області відомості про весь трудовий стаж ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі щодо прийняття її до членів КСП «ім.Петрівського». Підготовче судове засідання відкладено.

21.08.2024 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_2 , відповідно до якої остання просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай), із земель колективної власності розміром 10,51 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на яке мала право її мати ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як член колишнього колгоспу «ім.Петрівського» Миколаївського району Одеської області, яку за період роботи з 1983 року по 1995 рік у колгоспі було включено до списку осіб-членів вищевказаного колгоспу та позбавлено права на отримання сертифікату (правовстановлюючого документу), в порядку спадкування за законом.

Підготовче судове засідання від 21.08.2024 року було відкладено за клопотаннями представника позивача та представника відповідача, через відсутність витребуваних судом доказів з трудового архіву Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області.

27.08.2024 року на адресу суду з трудового архіву Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області надійшли витребувані докази, а саме довідка про трудовий стаж ОСОБА_1 за 1983 - 1999 роки.

Ухвалою від 05.09.2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Судове засідання від 19.09.2024 року було відкладено за клопотаннями представника позивача та представника відповідача, у зв`язку з їх зайнятістю в інших судах.

Судове засідання від 02.10.2024 року було відкладено за клопотаннями представника позивача.

Судове засідання від 29.10.2024 року було відкладено у зв`язку з неявкою правонаступника позивача та/або її представника. При цьому, останні були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали.

Листом від 30.10.2024 року судом було роз`яснено правонаступнику позивача ОСОБА_2 та її представнику адвокату Батченко О.О. наслідки неявки в судове засідання та запропоновано з`явитися в наступне судове засідання, призначене на 20.11.2024 року о 14-00 год., або подати заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронних листів від 30.10.2024 року та трекінг поштового відправлення. Причини неявки не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали.

Представники відповідача у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних листів від 30.10.2024 року та розпискою про отримання судової повістки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Відповідно до приписів ст. 58, ч.ч.3, 5 ст.223 ЦПК України позивач може забезпечити свою участь в судовому засіданні особисто або шляхом участі повноважного представника, при цьому особиста участь позивача не позбавляє його права мати при розгляді справі й представника, неявка ж представника за умови участі позивача не є перешкодою в розгляді справи, відкладення розгляду справи у такому випадку є правом, а не обов`язком суду, коли з урахуванням обставин суд дійде поважності причин та підстав відкладення справи, в той час у разі одночасної повторної неявки позивача та його представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від цих учасників процесу надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та не з`явлення безпосередньо позивача не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18 листопада 2022 року у справі № 905/458/21 зазначено, що нормами процесуального права передбачено право учасника справи: а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Неявка позивача або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2023 року у справі № № 755/21179/21 - у разі, якщо позивач не з`явився в судове засідання, однак, повідомив суду інформацію про причини своєї неявки, суд має здійснити оцінку поважності таких причин. За відсутності такого повідомлення суд приймає рішення про залишення заяви без розгляду.

Питання поважності причин неявки є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної процесуальної дії.

Положення статті 223 ЦПК України вказують на необхідність врахування судом поважності/неповажності повідомлених позивачем суду причин своєї неявки до суду в залежності від того, чи є ця неявка першою чи повторною, та передбачають настання процесуальних наслідків у кожному конкретному випадку.

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У постановах Верховного Суду: від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18 (провадження № 61-19742св21), від 12 січня 2023 року у справі № 205/3009/16 (провадження № 61-6033св22), від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21 (провадження № 61-10773св22) зазначено, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, що презюмується.

Таким чином, положення частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

У рішенні від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив «:…. саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні»

Як вказано у постанові Верховного Суду від 28 березня 2023 року у справі № 711/7486/19 (провадження № 61-10183св21), процесуальний закон щодо наслідків неявки позивача у судові засідання є зрозумілим і передбачуваним для нього, щодо його застосування існує усталена судова практика залишення позову без розгляду.

Обізнаність представника позивача ( при цьому суд враховує, що згідно матеріалів справи правонаступник позивача приймала участь у справі від початку не особисто, а лише через свого представника адвоката Батченко О.О.) про дату, час та місце розгляду справи підтверджується матеріалами справи. Таким чином, стороні позивача було відомо про чотири останні судові засідання, однак до суду вони не з`явилися і заяви про розгляд справи у їх відсутність не подали.

За встановлених обставин, враховуючи відсутність поважних обставин для відкладення розгляду справи, яка перебуває в провадженні суду з листопада 2022 року, зважаючи на принцип розумності строків розгляду справи та те, що ОСОБА_2 та/або її представник вчетверте не з`явилися у судове засідання для розгляду справи по суті, про причини неявки вдруге не повідомили, при цьому заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, хоча не були позбавлені можливості подавати будь-які заяви через систему "Електронний суд", засобами електронного чи поштового зв`язку, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду в порядку пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.

При цьому слід ураховувати, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.46,47,55,84,223,247,257,258,260,261,268,353,354 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Батченко Оксана Олександрівна, до Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області про визнання права власності на земельну частку (пай) - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області.

Суддя Олена КОРСАНЕНКОВА