Провадження № 2/344/3249/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

представника позивача-адвоката Дудорової О.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення спільної часткової власності та виділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

18.07.2024 позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить провести поділ в натурі будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 шляхом припинення спільної часткової власності та виділення із вказаного будинковолодіння позивачу житлового будинку загальною площею 30,1 кв. м.; відповідачу житлового будинку під літерою А, житловою площею 63,0 кв. м., сарай під літерою В, площею 22,0 кв. м., вбиральня під літерою Д, площею 1,4 кв. м., гараж під літерою Г, площею 32,9 кв. м., колодязь № 1, площею 7,0 м. п., огорожа № 3, площею 94,9 кв. м., ворота № 4, площею 6,9 кв. м.

В обґрунтування позову зазначено, що 18.02.2004 між ОСОБА_4 та позивачем було укладено договір дарування 1/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок житловий дерев`яний, житловою площею 16,9 кв. м., зазначений у плані літерою А, будинок житловий цегляний, житловою площею 63,0 кв. м., зазначений у плані літерою А, сарай зазначений літерою В, гараж зазначений літерою Г, вбиральня зазначена літерою Д, криниця № 1 і № 2, огорожа № 3 та № 4.

Після смерті ОСОБА_4 93/100 спірного будинковолодіння успадкувала відповідач. Позивач проживає та користується належним йому будинком, загальною площею 30,1 кв. м.

Згідно висновку ОКП «Івано-Франківське бюро технічної інвентаризації», щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна спірне домоволодіння може бути поділене. Запропоновано такий склад новоутворених об`єктів: позивачу житловий будинок під літерою Б, загальною площею 30,1 кв. м., житловою площею 16,9 кв. м.; відповідачу - житловий будинок під літерою А, загальною площею 128,7 кв. м., житловою площею 63,0 кв. м., сарай під літерою В, площею 22,0 кв. м., вбиральня під літерою Д, площею 1,4 кв. м., гараж під літерою Г, площею 32,9 кв. м., колодязь № 1, площею 7,0 м. п., огорожа № 3, площею 94,9 кв. м., ворота № 4, площею 6,9 кв. м. (а.с. 1-3).

Запропонований висновок щодо технічної можливості поділу домоволодіння співпадає з наявними у сторін ідеальними частками, і реальними частками домоволодіння, встановленими позивачем та відповідачем в договорі дарування від 18.02.2004.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.07.2024 справу передано судді Кіндратишин Л.Р.

19.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

16.10.2024 постановлено ухвалу суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті ( а.с. 65-66).

Представник позивача адвокат Дудорова О.О. у вступному слові позов підтримала.

Відповідач у вступному слові проти задоволення позову не заперечила.

Вислухавши вступне слово представника позивача, відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно договору дарування частини будинковолодіння, серії ВВВ № 543202 від 18.02.2024, посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Кочержук Л.П., ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_2 , а він прийняв в дар, 7/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок житловий дерев`яний, житловою площею 16,9 кв. м., зазначений у плані літерою А, будинок житловий цегляний, житловою площею 63,0 кв. м., зазначений у плані літерою А, сарай зазначений літерою В, гараж зазначений літерою Г, вбиральня зазначена літерою Д, криниця № 1 і № 2, огорожа № 3 та № 4 ( а.с. 4).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.03.2004, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 7/100 будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 5).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, № 398481752 від 09.10.2024, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 складається із : житлового будинку А, загальною площею 30,1 кв. м., житловою площею 16,9 кв. м., житлового будинку А, загальною площею 128,7 кв. м., житловою площею 63,0 кв. м., сараю В, загальною площею 22 кв. м., гараж Г, загальною площею 32,9 кв. м., вбиральні Д, загальної площі 1,2 кв. м., криниці № 1, огорожі 3, загальною площею 94,9 кв. м., воріт 4, загальною площею 6,9 кв. м. На праві спільної часткової власності в частці 93/100 належить ОСОБА_3 , на праві спільної часткової власності в розмірі 7/100 належить ОСОБА_2 . Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1902 га, кадастровий номер ::13:001:0286, на праві власності належить ОСОБА_3 ( а.с. 60-61).

Нормами чинного законодавства України визначено, що правовий режим спільної власності визначається нормами Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною власністю здійснюється за згодою всіх її власників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності.

Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Відповідно до ст.ст. 358, 364 ЦК України кожен із співвласників спільної власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній власності.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно з висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, що складений обласним комунальним підприємством Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації від 21.06.2023 №00914, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить в частці 93/100 Жовнір-Соколовській Маргаріті Баймурзаєвні та 7/100 ОСОБА_2 , за технічними показниками може бути поділене. Пропонований склад новоутворених об`єктів: Жовнір-Сколовській Маргаріті Баймурзаєвні - житловий будинок, під літерою А, загальною площею 128,7 кв. м., житловою площею 63 кв. м., сарай під літерою В, загальною площею 22 кв. м., вбиральня під літерою Д, загальною площею 1,4 кв. м., гараж під літерою Г, загальною площею 32,9 кв. м., колодязь № 1, 7,0 м. п., огорожа № 3, загальною площею 94,9 кв. м., ворота № 4, загальною площею 6,9 кв. м.; ОСОБА_2 - житловий будинок, під літерою Б, загальною площею 30,1 кв. м., житловою площею 16,9 кв. м. (а.с. 14).

Згідно з архівним витягом з рішенням виконавчого комітету Угорницької сільської ради від 28.09.2005 за №39, вирішено присвоїти поштову адресу житловому будинку, який належить ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 ( а.с. 62).

Відповідно архівного витягу №35/59-4.02/439 від 31.05.2021, з додатку № 1 до рішення 13-ї сесії 4 демократичного скликання Угорницької сільської ради народних депутатів від 09.06.2004, надано та передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд ( присадибна ділянка) ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,08 га ( а.с. 64).

У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників».

У постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі № 6- 48цс13 зазначено, що «частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні».

З такими висновками погодилась Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 березня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 14-43цс20).

Аналогічний правовий висновок висловлено в постанові Верховного Суду від 03.03.2021 року в справі № 295/451/16-ц.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України"Про практику застосування судами законодавства,що регулює право приватної власності громадян за жилий будинок"№7від 04.10.1991р.при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Таким чином судом встановлено, що існує технічна можливість виділення кожній зі сторін самостійних і відособлених об`єктів нерухомості на виділ яких сторони мають право відповідно до норм чинного законодавства.

На підставі наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову, шляхом припинення права спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; виділивши в натурі у приватну власність ОСОБА_2 із спільної часткової власності - 7/100 частин домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 належну співвласнику ОСОБА_2 в окремий об`єкт нерухомості - житловий будинок, під літерою Б, загальною площею 30,1 кв. м., житловою площею 16,9 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_1 . А також слід виділити в натурі у приватну власність ОСОБА_3 із спільної часткової власності - 93/100 частин домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 належну співвласнику Жовнір-Сколовській Маргаріті Баймурзаєвні в окремий об`єкт нерухомості - житловий будинок, під літерою А, загальною площею 128,7 кв. м., житловою площею 63 кв. м., сарай під літерою В, загальною площею 22 кв. м., гараж під літерою Г, загальною площею 32,9 кв. м., вбиральню під літерою Д, загальною площею 1,2 кв. м., криницю № 1, огорожу № 3, загальною площею 94,9 кв. м., ворота № 4, загальною площею 6,9 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі у приватну власність ОСОБА_2 із спільної часткової власності - 7/100 частин домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 належну співвласнику ОСОБА_2 в окремий об`єкт нерухомості - житловий будинок, під літерою Б, загальною площею 30,1 кв. м., житловою площею 16,9 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі у приватну власність ОСОБА_3 із спільної часткової власності - 93/100 частин домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 належну співвласнику Жовнір-Сколовській Маргаріті Баймурзаєвні в окремий об`єкт нерухомості - житловий будинок, під літерою А, загальною площею 128,7 кв. м., житловою площею 63 кв. м., сарай під літерою В, загальною площею 22 кв. м., гараж під літерою Г, загальною площею 32,9 кв. м., вбиральню під літерою Д, загальною площею 1,2 кв. м., криницю № 1, огорожу № 3, загальною площею 94,9 кв. м., ворота № 4, загальною площею 6,9 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: адвокат Дудорова Ольга Олегівна, адреса: вул. Лепкого, 6А/1, м. Івано-Франківськ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 19.11.2024.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.