Справа № 133/2939/23
Провадження № 22-ц/801/687/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Щерба Н. Л.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 рокуСправа № 133/2939/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів: Сала Т. Б., Сопруна В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою його представником адвокатом Борусевичем Сергієм Йосиповичем, на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 23 січня 2024 року у м. Козятині суддею цього суду ОСОБА_3 , дата складання його повного тексту невідома,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Інших дітей та непрацездатних осіб, які б знаходилися на утриманні відповідача, у нього немає. Відповідач у добровільному порядку участі в утриманні сина не приймає, будь-якої матеріальної допомоги на його утримання не надає.

Пославшись на викладені обставини, позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 щомісячно, в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, і до повноліття дитини.

23 січня 2024 року рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області зазначений позов задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 щомісячно, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду - 21 вересня 2023 року, і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073, 60 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правничої допомоги в розмірі 2 000 грн.

Не погодившись із ухваленим рішенням в частині вирішення питання розподілу витрат на правничу допомогу, представник ОСОБА_2 адвокат Борусевич С.Й. подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення норм процесуального права, просить рішення суду змінити шляхом зменшення розміру стягнутих витрат на правову допомогу із 2 000 грн до 1 500 грн. У скарзі скаржник зазначає, що суд першої інстанції взяв до уваги ту обставину, що позовні вимоги задовольняються частково та при вирішенні питання розподілу судових витрат виходив із того, що відповідно до вимог ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, висновки суду про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із відповідача на користь позивача у розмірі 2 000 грн. прямо суперечать наведеним нормам процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, рішення суду в оскаржуваній частині цим вимогам відповідає не у повній мірі, тому апеляційний суд, перевіривши його законність і обґрунтованість у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Рішення суду в частині вирішення вимог позову та щодо стягнення судового збору скаржником не оскаржується, а тому відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України не переглядається.

Апеляційним судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні суд вказав, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат виходить із того, що відповідно до вимог ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження понесених за надання правничої допомоги витрат до позовної заяви долучено розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, з якого вбачається, що адвокатом Медик Л.О. надано позивачу ОСОБА_1 правову допомогу на суму 2 000 грн., з яких вартість попередньої консультації складає 500 грн., а підготовка позову - 1 500 грн.

Задовольняючи позов частково, суд мав би покласти суму витрат на професійну правничу допомогу на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, однак всупереч наведеній вище нормі цього не зробив.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Тобто ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі вказаної норми Закону України «Про судовий збір», однак не звільнена від сплати інших судових витрат, зокрема від сплати витрат на професійну правничу допомогу.

Ураховуючи, що позивач просила у позові стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, тобто це 33 % від всіх видів його заробітку (доходу), а суд ухвалив рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, тобто це 25 % від всіх видів його заробітку (доходу), а також того, що у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивач не звільнена від сплати витрат на професійну правничу допомогу, понесених іншою стороною, апеляційний суд вважає за необхідне рішення суду у частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу змінити шляхом зменшення розміру стягнутої суми таких витрат із відповідача на користь позивача із 2 000 грн. до 1 515, грн., решту понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу залишити за ним.

За ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржувані частині у законній силі залишатись не може та відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні у цій частині.

Відповідно до п. п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, ст. 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України у п. 22 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.

З огляду на те, що рішення суду оскаржується лише в частині розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується предмету спору, судові витрати у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги згідно із ст. ст. 141, 382 ЦПК України слід віднести за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану його представником адвокатом Борусевичем Сергієм Йосиповичем, задовольнити частково.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 січня 2024 року в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції змінити.

Зменшити розмір стягнутих витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) із 2 000 грн. до 1 515, 15 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги віднести за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

В. В. Сопрун