Справа № 301/3325/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2024 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Симканич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

26 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності.

Посилається на те, що 01.03.2001 року між нею та ОСОБА_3 було досягнуто домовленість про придбання у власність позивачкою ОСОБА_1 сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0107677, виданого на підставі розпорядження Іршавської районної державної адміністрації від 27 листопада року за № 405, власником якого була ОСОБА_3 .

Вони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та уклали в простій письмові формі правочин. Згідно досягнутої домовленості позивачка зобов`язалася виплатити готівкою ОСОБА_3 гроші в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, а остання, в свою чергу, з моменту виконання взятих позивачкою на себе зобов`язань, передати їй у власність вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай).

Цього ж дня 01.03.2001 року ОСОБА_1 в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань було передано готівкою ОСОБА_3 гроші в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, а ОСОБА_3 , відповідно, передав позивачці сертифікат на право на земельну частку серії ЗК № 0107677.

З вказаного часу ОСОБА_1 володіє сертифікатом на право на земельну частку (пай) як власник.

12.06.2001 року власниця сертифіката на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 померла, про що видано свідоцтво про смерть.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи її сином, є спадкоємцем за законом.

Згідно довідки старости села Тернівки Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області на день смерті ОСОБА_3 за адресою її проживання: АДРЕСА_1 разом з нею проживали та були прописані відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини після смерті ОСОБА_3 , оскільки інших осіб, які б претендували на майно після її смерті, в тому числі спадкоємців першої черги, - немає.

Смерть ОСОБА_3 позбавила позивачку можливості належним чином укласти правочин, а саме: не має можливості реалізувати своє право як власника, оскільки договір купівлі-продажу сертифіката на право на земельну частку (пай) не був нотаріально посвідченим.

З моменту придбання вищевказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) і до цього часу позивач ОСОБА_1 володіє вказаним сертифікатом та має намір отримати взамін придбаного сертифіката земельну ділянку, яка перебуває в її користуванні.

При вчиненні договору купівлі-продажу сертифіката на право на земельну частку (пай) дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме: купівлі-продажу сертифіката на право на земельну частку (пай). Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. На теперішній час ОСОБА_1 не має можливості розпоряджатися своїм майном, оскільки останнє придбано за договором без нотаріального посвідчення, укласти нотаріально договір не можливо, оскільки власник сертифіката на право на земельну частку (пай) помер, що унеможливлює їй в інший спосіб захистити свої права. У зв`язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву (а. с. ), якою позов підтримала, просила задовольнити, справу розглянути в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву (а. с. 36), в якій позов визнав, проти позовних вимог не заперчив, справу просив розглянути в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 01.03.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було досягнуто домовленість про придбання у власність позивачкою сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0107677, виданого на підставі розпорядження Іршавської районної державної адміністрації від 27 листопада року за № 405, власником якого була ОСОБА_3 (а. с. 17).

Вони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та уклали в простій письмові формі правочин (а. с 16). Згідно досягнутої домовленості позивачка зобов`язалася виплатити готівкою ОСОБА_3 гроші в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, а остання, в свою чергу, з моменту виконання взятих позивачкою на себе зобов`язань, передати їй у власність вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай).

Цього ж дня 01.03.2001 року ОСОБА_1 в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань було передано готівкою ОСОБА_3 гроші в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, а ОСОБА_3 , відповідно, передала позивачці сертифікат на право на земельну частку серії ЗК № 0107677.

З вказаного часу ОСОБА_1 володіє сертифікатом на право на земельну частку (пай) як власник.

12.06.2001 року власниця сертифіката на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 померла, про що Тернівської сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області видано свідоцтво про смерть за актовим записом № 14 (а. с. 18).

Відповідач ОСОБА_2 , будучи її сином, є спадкоємцем за законом.

Згідно довідки старости села Тернівки Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області № 187 від 16.10.2024 року на день смерті ОСОБА_3 за адресою її проживання: АДРЕСА_1 разом з нею проживали та були прописані відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 19).

Відповідач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини після смерті ОСОБА_3 , оскільки інших осіб, які б претендували на майно після її смерті, в тому числі спадкоємців першої черги, - немає.

Смерть ОСОБА_3 позбавила позивачку можливості належним чином укласти правочин, а саме: не має можливості реалізувати своє право як власника, оскільки договір купівлі-продажу сертифіката на право на земельну частку (пай) не був нотаріально посвідченим.

З моменту придбання вищевказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) і до цього часу, позивач ОСОБА_1 володіє вказаним сертифікатом та має намір отримати взамін придбаного сертифіката земельну ділянку, яка перебуває в її користуванні.

При вчиненні договору купівлі-продажу сертифіката на право на земельну частку (пай) дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме: купівлі-продажу сертифіката на право на земельну частку (пай). Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. На теперішній час ОСОБА_1 не має можливості розпоряджатися своїм майном, оскільки останнє придбано за договором без нотаріального посвідчення, укласти нотаріально договір не можливо, оскільки власник сертифіката на право на земельну частку (пай) помер, що унеможливлює їй в інший спосіб захистити свої права.

Відповідно до статті 42 ЦК УРСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори).

Угоди, згідно зі статтею 42 ЦК УРСР можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).

За правилами статті 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Статею 224 ЦК УРСР передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до п.5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Вищезазначене не суперечить й вимогами ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність вимог позивачки, тому такі підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 202, 220, 328 та 655 ЦК України, ст. ст. 5, 42, 47, 153, 220, 224 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним, укладений 01 березня 2001 року між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_1 договір купівлі-продажу сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0107677.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_2 , право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0107677, виданого на підставі розпорядження Іршавської районної державної адміністрації від 27 листопада 1997 року за № 405.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар