Справа № 464/4792/21 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/811/2359/22 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Марко О.Р.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Шоста Львівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/16 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її дочка ОСОБА_7 , з якою вона проживала до дня смерті разом із членами сім`ї померлої: чоловіком ОСОБА_5 та дочкою (онукою позивачки) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.03.2008 року, співвласниками вказаної квартири є: ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і вона (позивачка ОСОБА_2 ).

Частка спадкодавця ОСОБА_7 у вказаній квартирі становить 1/4, проте, у шестимісячний строк ніхто із спадкоємців за законом першої черги до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 не звертався.

У 2019 році з листа Шостої Львівської державної нотаріальної контори позивачці стало відомо, що батько ОСОБА_7 ОСОБА_2 подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі якої було заведено спадкову справу №374/2016, також чоловік ОСОБА_7 ОСОБА_5 звернувся до суду в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_6 з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 08.04.2020 року у справі №464/5853 такий позов задоволено.

Будучи залученою до вказаної справи, позивачці стало відомо, що її колишній чоловік ОСОБА_3 не визнає її такою, що прийняла спадщину після смерті дочки, позаяк, сам він, хоч і був прописаний в квартирі, але фактично у ній не проживав, що підтверджується актом ОСББ «Максимовича 4» від 17.10.2019 року, тому вона змушена захищати свої спадкові права у судовому порядку.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2 , просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Вказує, що відхиляючи акт ОСББ, як доказ на підтвердження її постійного проживання разом із спадкодавцем, суд покликався на відсутність такого документу у пункті 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03.03.2004 року №20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 року, однак, зазначена норма не є чинною, оскільки Інструкція втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції №296/5 від 22.02.2012 року, відтак, не підлягала застосуванню до спірних правовідносин.

Вважає, що суд не дав належної оцінки акту ОСББ «Максимовича 4» та безпідставно відхилив доказ, який підтверджує факт її постійного проживання разом із спадкодавцем.

Додає, що суд у своєму рішенні зазначив, що допитані свідки не підтвердили факт постійного проживання на момент смерті ОСОБА_7 , але такий висновок не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки згідно із звукозаписом судового засідання, свідки підтвердили, що у спірній квартирі до смерті ОСОБА_7 проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Зауважує, що суд зробив помилковий висновок про необхідність звернення позивачки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини вона фактично проживала із спадкодавцем, а тому вважається такою, що прийняла спадщину у встановлений статтею 1270 ЦК України строк. Водночас, у розумінні пункту 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в неї відсутні документи, що підтверджують її постійне місце проживання зі спадкодавцем, тому в нотаріуса відсутні підстави для видачі їй свідоцтва про право на спадщину в позасудовому порядку.

26.09.2022 року відкрито апеляційне провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в апеляційному суді.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер відповідач ОСОБА_3 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 28.02.2023 року провадження в справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників ОСОБА_3 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27.02.2024 року провадження в справі поновлено, залучено до участі у справі ОСОБА_4 , як правонаступника відповідача ОСОБА_3 .

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім сторони позивача, не з`явились, 29.07.2024 року правонаступник відповідача ОСОБА_4 подала заяву про визнання позову, яку підтримали треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , просили задовольнити апеляційну скаргу позивачки та її позовні вимоги, розгляд справи проводити без їхньої участі.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, лише порушене, невизнане або оспорюване цивільне право особи підлягає захисту в судовому порядку у визначений законом спосіб.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою (ч.2 ст.1220 ЦК).

Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом, коло яких визначено ст.ст.1261 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України, до спадкоємців першої черги належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК).

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.2 ст.1269 ЦК).

Згідно зі ст.1270 ЦК України, така заява повинна бути подана протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини (ч.2 ст.1272 ЦК).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Отже, законом визначено порядок прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно, якого повинні дотримуватись спадкоємці.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту за життя не складала, тому спадкування після її смерті має здійснюватись за законом.

На момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 до кола спадкоємців першої черги за законом належали: її чоловік ОСОБА_5 і дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батьки: ОСОБА_2 (мати), ОСОБА_3 (батько).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_7 заведена 19.09.2016 року Шостою Львівською державною нотаріальною конторою.

На момент смерті ОСОБА_7 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В позасудовому порядку співвласники погодили, що спадкодавцю ОСОБА_7 належала 1/4 частка квартири, на підтвердження чого подали нотаріусу відповідні заяви.

Отже, до складу спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_7 , належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 .

На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_7 в квартирі був зареєстрований її батько ОСОБА_3 , який 09.08.2018 року подав заяву в нотаріальну контору про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Мати спадкодавця позивачка ОСОБА_2 знялась з реєстрації у спірній квартирі 12.03.2010 року і з 23.03.2010 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 08 квітня 2020 року у справі №464/5853/19, яке набрало законної сили 06 серпня 2020 року, визначено ОСОБА_5 , як у власних інтересах так і в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_6 , додатковий строк для прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_7 , терміном на три місяці.

На підставі цього рішення, 17.09.2020 року ОСОБА_5 подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 .

Отже, такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 є: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та малолітня ОСОБА_6 .

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивачка ОСОБА_2 покликалась на те, що хоч і не була зареєстрована за адресою постійного місця проживання своєї дочки, проте, фактично з нею проживала на час відкриття спадщини, на підтвердження чого надала акти ОСББ «Максимовича 4» від 17.10.2019 року та 14.04.2021 року, а також довідку виконавчого комітету Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області від 05.04.2021 року №493 про те, що за місцем своєї реєстрації не проживала, однак, відповідач ОСОБА_3 її права не визнавав.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за життя склав заповіт, посвідчений 21.02.2019 року державним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори Горонною І.С. та зареєстрований в реєстрі за №1-84, згідно з яким, усе своє майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі, що на день його смерті буде йому належати, і на що він за законом матиме право, заповів своїй доньці ОСОБА_4 .

У листі №426/02-14 від 12.06.2024 року Шоста Львівська державна нотаріальна контора повідомила про те, що включення ОСОБА_2 до кола спадкоємців, як такої, що не пропустила визначений законом термін для прийняття спадщини за згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, неможливе, оскільки спадкоємець ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, помер.

Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Аналогічне за змістом положення міститься й у статті 206 ЦПК України.

Так, зокрема, частиною першою статті 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч.5 ст.206 ЦПК).

Ураховуючи наведені вище норми процесуального закону та встановлені обставини справи, а також те, що в позивачки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, колегія суддів доходить висновку про прийняття визнання відповідачем ОСОБА_4 позову, оскільки таке визнання не суперечить закону і не порушує прав інших осіб, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення апеляційним судом нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 та визнання за нею права власності на 1/16 частку квартири, що становить 1/4 частину від 1/4 частки квартири, в порядку спадкування після смерті її дочки ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 серпня 2022 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/16 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 30 серпня 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич