Справа № 141/372/24
Провадження № 2-о/141/20/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В.,

при секретарі судового засідання Бунайчук Ю.С.,

сторони в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 141/372/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту родинних відносин,

У С Т А Н О В И В:

05.07.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 від 04.07.2024, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту родинних відносин.

Подана заява про встановлення факту родинних відносин мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Авдіївка Покровського району Донецької області помер син заявника ОСОБА_2 , який брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Авдіївка Донецької області.

Отже, оскільки син заявника ОСОБА_2 загинув внаслідок бойових дій, заявник має право на отримання пенсії у разі втрати годувальника.

Однак, у свідоцтві про народження сина заявника ОСОБА_2 в графі «Батько» зазначено ім`я заявника « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_3 ».

За вказаних обставин, у зв`язку з розбіжностями в написанні імені заявника у свідоцтві про народження ОСОБА_2 , для подальшого оформлення та отримання пенсії у разі втрати годувальника виникла необхідність встановлення між заявником та померлим ОСОБА_2 факту родинних відносин у судовому порядку.

Ухвалою суду від 10.07.2024 відкрито провадження у справі № 141/372/24 та призначено судове засідання на 22.08.2024, витребувано у Немирівській державній нотаріальній конторі Вінницької області інформацію щодо того, чи відкривалася спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судове засідання, призначене на 22.08.2024, не відбулось та було відкладено на 12.09.2024, у зв`язку із задоволенням письмого клопотання представника заявника адвоката Панасюк Н.А. від 22.08.2024 про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Панасюк Н.А., будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання 12.09.2024 не з`явились.

При цьому, 22.08.2024 до суду надійшла заява заявника ОСОБА_1 від 22.08.2024 про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Також 12.09.2024 до суду надійшла заява представника заявника адвоката Панасюк Н.А. від 12.09.2024 про розгляд справи без участі заявника та його представника, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання 12.09.2024 не з`явилася.

При цьому, 23.08.2024 та 29.08.2024 на електронну адресу суду надійшли заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 0200-0901-7/67046 від 16.07.2024, та, відповідно, № 0200-0901-7/86597 від 28.08.2024 про розгляд справи № 141/372/24 без участі представника ГУ ПФУ у Вінницькій області, при вирішенні даної справи заінтересована особа покладається на розсуд суду.

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи № 141/372/24, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно паспорта громадянина України № НОМЕР_1 та картки платника податків, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначені як ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як убачається з свідоцтва про народження (повторного) серії НОМЕР_2 , виданого 21.07.2023 Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Тетіїв Тетіївського району Київської області, про що 18 грудня 1990 року складено відповідний актовй запис № 263. В графі «Батько» зазначено ОСОБА_1 , в графі «Мати» зазначено ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Авдіївка Покровського району Донецької області, про що 17.07.2023 складено відповідний актовий запис № 182, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно довідки № 41/2494, виданої 23.11.2023 військовою частиною НОМЕР_4 , загиблий матрос ОСОБА_2 дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в населеному пункті Авдіївка Донецької області. Ця довідка є підставою для надання особі статусу члена сім`ї загиблого (померлого) захисника України.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № від 24.11.2023 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії у разі втрати годувальника, у зв`язку з розбіжностями в написанні імені батька загиблого ОСОБА_2 у свідоцтві про народження загиблого. Зокрема, у наданому свідоцтві про народження вказано ім`я батька « ОСОБА_3 », у той час як у паспортних даних вказано ім`я « ОСОБА_3 ».

Згідно експертного висновку № 056/1170-m, наданого 12.10.2023 Українським бюро лінгвістичних експертиз, особові імена ОСОБА_3 , чоловіча форма по батькові ОСОБА_3 (паспорт, витяг з реєстру територіальної громади, заява, записи ОСОБА_1 ), та ОСОБА_3 , по батькові ОСОБА_5 (свідоцтво про народження (повторно) запис ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 ; сповіщення сім`ї, запис ОСОБА_2 ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок змішування та фіксації в офіційних документах варіантів особового імені ОСОБА_6 та похідних форм по батькові.

Як убачається зі змісту довідки № 91/02.00.03-12, виданої 24.06.2024 Оратівським старостинським округом Оратівської селищої ради, ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 .

Відповідно до листа Немирівської нотаріальної контори № 494/01-16 від 01.08.2024, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , Немирівської державною нотаріальною конторою не відкривалась.

Також згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 77856115, виданої 01.08.2024, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась.

Встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для оформлення та отримання пенсії у разі втрати годувальника, вказаний факт родинних відносин неможливо встановити у інший спосіб чи отримати документ на підтвердження вказаного факту, а відтак єдиним способом підтвердження останнього є встановлення його судовим рішенням.

Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених вимог, суд керується наступним.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).

Абзацом 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (абзац 1, 2, ст. 46 Конституції України).

Відповідно до ч.3 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби. ( ч.1, ч.2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, у том учислі, батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю (п.«б» ч.4 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. (ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення."

Також згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 суд вправі розглядати справи про встановлення фактів родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України, зазначених у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. А заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням установлених в судовому засіданні фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, які містяться в матеріалах справи, беручи до уваги, що заявник позбавлений можливості внести зміни в документи в позасудовому порядку, суд доходить висновку про доведеність заявником факту родинних відносин про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить подальше здійснення заявником особистих немайнових прав (оформлення та отримання пенсії у разі втрати годувальника), іншого порядку його встановлення немає. Спір про право в даній справі відсутній.

Отже, вимога заявника є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 76-82, 258, 259, 263, 265, 273, 293, 294, 315, 316, 319, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву ОСОБА_1 від 04.07.2024 про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

2. Встановити факт родинних відносин про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті: місто Авдіївка, Покровський район, Донецька область, Україна.

3. Судові витрати залишити без відшкодування.

4. Копію рішення суду направити сторонам по справі згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Рішення суду оформлено та виготовлено 20.09.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005).

Суддя С.В. Климчук