Справа № 639/3627/23
Провадження № 2-др/639/8/24
02 травня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Труханович В.В.,
за участю секретаря Яременко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 639/3627/23 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,-
У квітні 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Зудер`янц Вікторія Вікторівна звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 639/3627/23 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.
В обґрунтування заяви посилалась на те, що в судовому засіданні 17.04.2024 року представником відповідачки адвокатом В.В. Зудер`янц було заявлено клопотання про надання доказів щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. З метою отримання правничої допомоги щодо ведення справи, між позивачкою та адвокатом Зудер`янц В.В. було укладено договір б/н про надання правничої допомоги від 22.12.2023 та додаткову угоду №1 від 22.12.2023 до договору б/н від 22.12.2023. За умовами цього договору та додаткової угоди до нього: адвокатом Зудер`янц В.В. отримано плату 10 000,0 грн.
У зв`язку з вищевикладеним представник відповідача просила стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» понесені витрати, пов`язані із розглядом справи на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн. та стягнути судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 квітня 2024 року прийнято заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 639/3627/23 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання до провадження судді Труханович В.В. Призначено справу до розгляду в судове засідання.
01 травня 2024 року від представника позивача КП «Харківські теплові мережі» надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно яких повідомив, що при перегляді заочного рішення суду представником відповідача подано заяви: заяву від 12.01.2024 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення в порядку статті 284 ЦПК України (однією заявою); заяву (письмові пояснення) від 26.03.2024 на письмові пояснення позивача від 25.03.2024;заяву про ухвалення додаткового рішення від 22.04.2024.
Заява представника відповідача від 12.01.2024 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення в порядку статті 284 ЦПК України не містила жодних відомостей про попереднє визначення суми судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу та відповідно жодних розрахунків розміру таких витрат. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву (відзиву), що є заявою по суті справи, представник відповідача не скористалась. Питання щодо надання стороною відповідача розрахунку понесених витрат, які сторона сплатила у зв`язку із розглядом справи вперше поставлено представником відповідача у письмових поясненнях від 26.03.2024, яка не містила жодних попередніх розрахунків таких витрат. Отже, на думку позивача це свідчить про недотримання представником відповідача вимог ст. 134 ЦПК України.
В задоволенні заяви від 22.04.2024 адвоката Зудер`янц Вікторії Вікторівни, що діє як представник відповідача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення просив відмовити.
Представник позивача Суржан Р.Д., який діє на підставі довіреності від 05.09.2023 № 01-4-/9513/109, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив у задоволенні заяви про внесення додаткового рішення відмовити, посилаючись на обставини викладені у запереченнях.
Представник відповідача - адвокат Зудер`янц В.В., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 22 грудня 2023 року № б/н, в судове засідання не з`явилась, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.
У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що в проваджені Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 639/3627/23 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2023 року позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2014 по 23.02.2022 у сумі 51 403,87 грн., інфляційні втрати у сумі 3 560,60 грн. та 3% річних у сумі 542,46 грн., а всього 55 506,93 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот шість гривень 93 копійки).
Стягнуто в рівних долях з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору по 1 342,00 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні 00 копійок) з кожного окремо.
12 січня 2024 року від представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Зудер`янц В.В. звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 02 жовтня 2023 року.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2023 року у цивільній справі № 639/3627/23 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено.
Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2023 року у цивільній справі № 639/3627/23 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання скасовано.
Цивільну справу № 639/3627/23 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання призначено до розгляду в судове засідання.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 квітня 2024 року позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 у сумі 32 063,86 грн., інфляційні витрати в сумі 1 807,63 грн. та 3% річних у сумі 541,31 грн. за період з 01.07.2020 по 23.02.2022 включно, а всього 34 412,81 грн. (тридцять чотири тисячі чотириста дванадцять гривень 81 копійка).

Стягнуто в рівних долях з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору по 844,12 грн. (вісімсот сорок чотири гривні 12 копійок) з кожного окремо. (а.с. 127-132).

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

17.04.2024 представником відповідача адвокатом Зудер`янц В.В. в судовому засіданні заявлено, що нею буде подано докази щодо витрат на правову допомогу.

22 квітня 2024 року представник відповідача адвокат Зудер`янц В.В., звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 639/3627/23.

Представник позивача заперечуючи проти заяви про винесення додаткового рішення повідомив, що заява представника відповідача від 12.01.2024 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення в порядку статті 284 ЦПК України не містила відомостей про попереднє визначення суми судових витрат, відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась, розрахунку понесених витрат не надала.

Суд не погоджується з вищезазначеними ствердженнями представника позивача, оскільки стороною відповідача в судовому засіданні 17.04.2024 було заявлено клопотання про надання доказів щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, у строки передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_4 та адвокатом Зудер`янц В.В. було укладено договір б/н про надання правничої допомоги від 22.12.2023, додаткову угоду №1 від 22.12.2023 до договору б/н від 22.12.2023, квитанцію № б/н від 22.12.2023 про оплату послуг адвоката у розмірі 10 000,0 грн. (а.с. 139-141).

Представник відповідача повідомила, що її розрахунок заявленого розміру витрат на правову допомогу розраховано з врахуванням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 зі змінами; «Правила адвокатської етики» від 09.06.2017року.;рішення :№13/1/7 від 21.07.2021 «Про розгляд звернень адвокатів Харківщини стосовно необхідності перегляду розробки (мінімальних) ставок адвокатського гонорару» згідно якого рекомендовано:- усна консультація з вивченням документів - від 0,5 мзп, складання відзиву, письмових пояснень - від 0,5 мзп участь в судовому засіданні від 3 мзп. Мінімальна зарплата в Україні з з 01.01.2023 становить 6700,00 грн., з 1 січня 7 100,00 гривень, з 1 квітня 8 000,00 гривень.

Отже, усна консультація з вивченням документів - 3350 грн. (6700,0 грн./2); складання письмових пояснень - 3350 грн. (6700/2), участь в судовому засіданні - 5000,0 грн. Загальна вартість послуг адвоката складає: 3350,0 грн. + 3350,0 грн +5000.0грн. = 11 700,00 грн. Згідно рекомендованому мінімальному розміру ставок гонорару адвоката. Фактично сплачено 10 000,00 грн. (а.с. 134-137).

Представник позивача заперечуючи проти заяви, повідомив, що стороною відповідача не надано детального розрахунку виконаних робіт адвокатом.

Так, зі змісту частини другої статті 134ЦПК України вбачається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбаченихЦПК України.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

З огляду на викладене вище відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

Отже судом встановлено, що надання відповідачу адвокатом Зудер`янц В.В. правничої допомоги у зазначеному в розрахунку робіт (наданих послуг) обсязі дійсно підтверджується матеріалами справи.

Суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В свою чергу, представник позивача не надав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з доводами про неспівмірність витратна правничу допомогу.

Разом з тим, Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вже було встановлено судом, рішенням суду від 17 квітня 2024 року позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволені частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 у сумі 32 063,86 грн., інфляційні витрати в сумі 1 807,63 грн. та 3% річних у сумі 541,31 грн. за період з 01.07.2020 по 23.02.2022 включно, а всього 34 412,81 грн. (тридцять чотири тисячі чотириста дванадцять гривень 81 копійка).

Стягнуто в рівних долях з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору по 844,12 грн. (вісімсот сорок чотири гривні 12 копійок) з кожного окремо.

Як вбачається зі змісту вищевказаного рішення суду, ціна позову 55 506,93 грн. = 100%, розмір задоволених позовних вимог складає 62,9%, а отже суд відхилив 37,1% позовних вимог позивача (100%- 62,9%=37,1%).

Таким чином, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати на професійну правничу допомогу прапорційно розміру відхилених позовних вимог у розмірі 3 710,00 грн. (10 000,00 грн. х 37,1%).

Крім того, представник відповідача просила стягнути судовий збір за подання позову.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач ОСОБА_1 або її представник звертались до суду з позовною заявою, а тому відсутні підстави для стягнення судового збору з позивача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне ухвалити у даній цивільній справі додаткове рішення, та вирішити питання про стягнення з позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 710,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 639/3627/23 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання- задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 710, 00 грн. (три тисячі сімсот десять гривень 00 копійок).

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 02.05.2024

Позивач:

- Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, , р/р НОМЕР_1 , ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823;

Відповідачі:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В. В. Труханович