ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6359/24 Справа № 214/3830/24 Суддя у 1-й інстанції - Попов В.В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м.Кривий Ріг

справа № 214/3830/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

заявник арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича

заінтересова особа державний виконавец Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса) Збітнєва Катерина Володимирівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2024 року, яке ухвалено суддею Поповим В.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області області, відомості щодо дати складення повного тексту рішення в матеріалах справи відсутні,

УСТАНОВИВ:

В квітні 2024 року арбітражний керуючий Вербицький О.В. звернувся до суду зі скаргою на постанови державного виконавця Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса) Збітнєвої К.В. від 15 квітня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № 74737518, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2024 року у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця відмовлено.

В апеляційній скарзі арбітражний керуючий Вербицький О.В., посилаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції, порушення норм процесуального права, просить колегію суддів оскаржувану ухвалу скасувати на направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року по справі № 754/2223/15-ц зазначила, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Тому апелянт вважає, що скарга арбітражного керуючого Вербицького О.В. в частині оскарження постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору підлягає розгляду у Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу у порядку адміністративного судочинства, тому ухвала про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню з поверненням справи на розгляд суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, арбітражного керуючого Вербицького О.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні в частині мотивів відмови у відкритті провадження у справі в частині оскарження скаржником постанов державного виконавця, постановлених в рамках виконавчого провадження № 74737518 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за скаргою арбітражного керуючого Вербицького О.В. на постанови державного виконавця Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса) Збітнєвої К.В. від 15 квітня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № 74737518, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд даної скарги відноситься до юрисдикції Господарського суду Дніпропетровської області.

Колегія суддів погоджується з остаточним висновком суду першої інстанції про те, що скарга арбітражного керуючого Вербицького О.В. на постанови державного виконавця Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса) Збітнєвої К.В. від 15 квітня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № 74737518, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, однак не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що розгляд даної скарги відноситься тільки до юрисдикції Господарського суду Дніпропетровської області, з огляду на наступне.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» від 2.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Примусове виконання судових рішень здійснюється відповідно до умов та порядку, передбачених Законом № 1404-VIII.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання, зокрема, судових рішень, є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII).

Як вбачається із матеріалів справи, заявник оскаржує дії державного виконавця в рамках виконавчого провадження ВП № 74737518, відкритого з примусового виконання ухвали № 904/6023/19 від 08 лютого 2024 року, виданої Господарським судом Дніпропетровської області.

Зокрема в своїй скарзі скаржник просить скасувати постанови державного виконавця Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса) Збітнєвої К.В. від 15 квітня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № 74737518, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області не є тим судом, який має розглядати вказану скаргу, зокрема в частині вимог скаржника про скасування постанови державного виконавця Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса) Збітнєвої К.В. від 15 квітня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № 74737518, оскільки ухвала суду, яка перебуває на виконанні державного виконавця Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) ухвалена не цим судом, який розглянув справу як суд першої інстанції та не в порядку ЦПК України.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ст. 340 ГПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 175/1571/15 зазначено, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення.

Отже, розгляд скарги ОСОБА_1 , в частині його вимог про скасування постанови державного виконавця Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса) Збітнєвої К.В. від 15 квітня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № 74737518, відноситься до юрисдикції Господарського суду Дніпропетровської області, яким було постановлено ухвалу № 904/6023/19 від 08 лютого 2024 року, з примусового виконання якої державним виконавцем Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) вчинені виконавчі дії, а саме відкрито виконавче провадження.

Разом з тим, вимоги скаржника в частині скасування постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, і накладенням штрафу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 759/15553/14-ц (провадження № 14-579цс19) вказано, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні. (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 6.06.2018 року у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 6.06.2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), від 20.09.2018 року у справі № 821/872/17 (провадження № 11-734апп18), від 17.10.2018 року у справі № 826/5195/17 (провадження № 11-801апп18), від 16.01.2019 року у справі № 279/3458/17-ц (провадження № 14-543цс18), від 9.10.2019 року у справі № 758/201/17 (провадження № 14-468цс19)»).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 229/1026/21 (провадження № 14-205цс21) вказано, що частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Аналізуючи зазначені норми права у поєднанні з висловленими Великою Палатою Верховного Суду принципами визначення юрисдикції спорів, пов`язаних з виконанням виконавчих документів, слід дійти висновків, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення. Оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону № 1404-VIII).

Таким чином, Законом № 1404-VIII установлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, стягнення штрафів, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно допункту 1 частини першоїстатті 186 ЦПК України суддя відмовляєу відкриттіпровадження усправі,якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року по справі № 199/6713/14-ц зроблено правовий висновок про те, що у разі відсутності спеціальних приписів щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, для розгляду таких скарг мають застосовуватися приписи ЦПК України, якими врегульовані аналогічні питання.

Таким чином, колегія суддів, встановивши, що предметом оскарження у даному випадку, окрім постанови державного виконавця Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса) Збітнєвої К.В. від 15 квітня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № 74737518, є і постанови в рамках виконавчого провадення № 74737518 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, приходить до висновку, що підстави для розгляду вимог скарги про скасування постанов в рамках виконавчого провадення № 74737518 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору в порядку цивільного судочинства відсутні, оскільки процесуальним законодавством оскарження таких постанов віднесено до юрисдикції відповідного адміністративного суду, тому суд першої інстанції мав відмовити у відкритті провадження за скаргою арбітражного керуючого Вербицького О.В. в частині оскарження постанов в рамках виконавчого провадення № 74737518 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору з тих підстав, що розгляд даної скарги в частині оскарження вказаних постанов, має відбуватися в порядку адміністративного судочинства та роз`яснити скаржнику що розгляд його скарги в цій частині відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 376 ЦПК України, через порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів змінює мотиви відмови у відкритті провадження у справі за скаргою арбітражного керуючого Вербицького О.В. на постанови державного виконавця Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса) Збітнєвої К.В. від 15 квітня 2024 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити заявникові, що розгляд заявлених ним вимог в частині оскарження постанов державного виконавця Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса) Збітнєвої К.В. від 15 квітня 2024 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, в розрізі з предметом спору, має здійснюватися в порядку адміністративного судочинства шляхом звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367,369,374,376,381-384,389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича задовольнити частково.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2024 року змінити в частині мотивів відмови у відкритті провадження у справі за скаргою арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича на постанови державного виконавця Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса) Збітнєвої К.В. від 15 квітня 2024 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, виклавши їх в редакції даної постанови.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 липня 2024 року.

Головуючий:

Судді: