Справа № 455/2741/24
Провадження № 2/455/654/2024
УХВАЛА

25 листопада 2024 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі судді Титова А.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи

за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»»,

до відповідача ОСОБА_1 ,

про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог

Позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», звернувся до суду з позовом до відповідача - ОСОБА_1 , про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості у розмірі 115591,00 грн за:

1) кредитним договором №20722-03/2024 від 17.03.2024 року, укладеним між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем;

2) кредитним договором №20734-03/2024 від 17.03.2024 року, укладеного між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем;

3) договором позики №3455913 від 29.10.2020 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем;

4) кредитним договором №25197-03/2024 від 15.03.2024 року, укладеного між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем;

5) кредитним договором №44697-03/2024 від 26.03.2024 року, укладеного між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем;

6) кредитним договором №21515-04/2024 від 12.04.2024 року, укладеного між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем;

В обґрунтування позову позивач додатково вказує, що право вимоги до відповідача за вищевказаними договорами перейшло до позивача на підставі низки договорів факторингу, укладених між позивачем та первісними кредиторами, а саме: 1) договору факторингу від 24.06.2024, укладеного між позивачем та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», 2) договору факторингу від 14.06.2024, укладеного між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», 3) договору факторингу від 20.08.2024, укладеного між позивачем та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», 4) договору факторингу від 25.07.2024, укладеного між позивачем та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ».

Відповідно до вимог пункту 2 частини 4 статті 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог, крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

З правового аналізу вищевказаних норм ЦПК України вбачається, що об`єднані в одне провадження можуть бути декілька позовних вимог, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, тобто є похідними. За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів. Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання непов`язаних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового прововідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори забезпечення тощо) (постанова Верховного Суду від 16.10.2020 у справі №910/7186/19).

З поданої позовної заяви вбачається, що в межах даного позову об`єднано позовні вимоги, які ґрунтуються на шести різних договорах і заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення (оскільки виникають з шести різних кредитних договорів та чотирьох різних договорів факторингу), ні поданими доказами (не підтверджуються тими ж самими доказами, що й обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача на підставі кожного з шести правочинів), також вимоги за вказаними договорами не є основними або похідними позовними вимогами.

Відтак, заявлені вимоги не можуть бути об`єднані в одне провадження та сумісний їх розгляд є неможливим. Під час розгляду справи суд має надати оцінку умовам кожного з укладених договорів та правовій природі кожного з них, а також встановити обставини щодо виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, обставин укладення договорів, дотримання їх умов сторонами, а також правомірність заявлених до стягнення сум, суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов`язаних зі встановленням обставин, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, при цьому судом не встановлено наявності підстав для застосування положень статті 188 ЦПК України щодо роз`єднання позовних вимог.

Оскільки підставами виникнення спірних правовідносин між сторонами є шість договорів, кожен із яких, зважаючи на різний (зокрема, відносно позичальника) суб`єктний склад та незважаючи на однакову правову природу, породжує різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами окремими договорами, заявлені вимоги є не однорідними, і вказані обставини у сукупності свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає поверненню позивачу, на підставі пункту 2 частини 4 статті 185 ЦПК України, у зв`язку з порушенням правила об`єднання позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» в разі повернення заяви або скарги, сплачена сума судового збору може бути повернена за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись статтями 185, 188 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Титов А.О.