20.11.2024
Справа № 331/1506/24
Провадження № 2-з/331/45/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засідання Красан І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначила, що в провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя перебуває цивільна справа № 331/1506/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 4-А», в особі голови Склярук Г.А., про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 4- А» на користь ОСОБА_1 , яка є власником квартири АДРЕСА_1 , майнову шкоду у розмірі 505 558 грн. 40 коп., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. 00 коп., а також стягнути в рівних частках усі понесені судові витрати.

Позивач вказує у заяві про забезпечення позову, що після подання позову до суду відповідач по справі ОСОБА_2 змінила місце проживання та виїхала разом з дитиною для постійного проживання за кордон до Республіки Польща. Позивач стверджує, що при спілкуванні з ОСОБА_2 , остання повідомила, що не має наміру проживати у подальшому в Україні. Вона разом із ОСОБА_3 розпродають своє майно і будуть купувати житло у Республіці Польща, куди після скасування військового стану має намір виїхати ОСОБА_3 . З метою приховування належного їм майна, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 розпочали його продаж, та 16.09.2024 року за договором купівлі-продажу відповідачі продали належну їм на праві спільної власності квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з якої саме і відбулося залиття квартири позивача водою. Дану квартиру придбала громадянка ОСОБА_4 . Факт відчуження квартири підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №? 404022825 від 15.11.2024 року. Між тим, наразі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім?я відповідача ОСОБА_2 зареєстровано нерухоме майно, зокрема 1/2 частина нежитлового приміщення (салон краси), розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Також на ім?я відповідача ОСОБА_3 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно нерухоме майно, а саме 1/2 частина нежитлового приміщення (салон краси), розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Враховуючи вищезазначене, позивач ОСОБА_1 переконана, що наявні підстави вважати, що невдовзі відбудеться чергове відчуження інших належних відповідачам об?єктів нерухомого майна, зокрема вищевказаного об`єкту нерухомого майна, а тому просить суд накласти арешт на нежитлове приміщення (салон краси) загальною площею 57,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:1, яке належить на праві спільної часткової власності (1/2 частка власності) ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , і ОСОБА_3 , РНОКПІ: НОМЕР_2 , та заборонити державним реєстраторам приймати рішення та вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав щодо нерухомого майна: нежитлового приміщення (салону краси) загальною площею 57,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:1, яке належить на праві спільної часткової власності (1/2 частка власності) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За правилами статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

У постанові Верховного Суду по справі № 755/1357/18 від 13.03.2019 року викладено позицію щодо вирішення судом питання про забезпечення позову з урахуванням інтересу не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Слід зазначити, що під час вирішення питання про забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Виходячи із змісту заяви про забезпечення позову, на думку сторони позивача існує загроза відчуження нерухомого майна, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , що у майбутньому може утруднити виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності та мають бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Варто зазначити, що відповідно до п.1) ч. 1 та ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками судового процесу.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, суд при розгляді заяви повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи зміст позовних вимог, а саме стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 4-А» на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 505 558 грн. 40 коп., моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. 00 коп., а також стягнення в рівних частках усіх понесених судових витрат, суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, у даному випадку є непропорційним заходом забезпечення позову.

Крім того, обраний позивачем вид забезпечення позову - накладення арешту на нежитлове приміщення (салон краси) загальною площею 57,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 (1/2 частка власності) і ОСОБА_3 (1/2 частка власності), є неспівмірним із предметом позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, який заявлений позивачем ОСОБА_1 .

Таким чином, дослідивши додатки, які долучено до поданої заяви, судом встановлено, що об`єкт нерухомого майна, зальною площею 57,4 кв.м., на який позивач просить суд накласти арешт, і заявлені позивачем вимоги, в силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, є неспівмірними та є суттєвим порушенням майнових прав відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , оскільки ринкова вартість об`єкту нерухомого майна вочевидь значно перевищує ціну позову.

Отже, враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Яцун