У Х В А Л А

с у д о в о г о з а с і д а н н я

21.11.2024 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Малахової-Онуфер А.М.

за участю секретаря судового засідання Нагірної М.В.

представників ОСОБА_1 , Фецяк В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов?язків, -

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «Українська залізниця», звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування 61 848 грн. 70 коп. майнової шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов?язків.

Ухвалою судді від 23.09.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник Фецяк В.Я. в інтересах ОСОБА_3 31.10.2024 подав, а в судовому засіданні підтримав заяву про закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що спір виник між ОСОБА_3 , як посадовою особою та Акціонерним товариством «Українська залізниця», а отже, такий спір відповідає ознакам спору, що підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, інше.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечив щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі, вважає його безпідставним, оскільки предмет спору, суб?єктний склад та характер спірних правовідносин не відповідають критеріям корпоративного спору, а сама по собі наявність у працівника ОСОБА_3 організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, без входження його посади до керівних чи виконавчих органів управління юридичної особи, не може бути достатньою підставою для включення його до кола посадових осіб, інше. Просить у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши пояснення представників, вивчивши клопотання, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

У частині 1 ст. 20 ГПК України зазначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

З аналізу вищенаведених норм процесуального закону убачається, що законом передбачені критерії (умови), за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, як-от суб`єктивний склад правовідносин, предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, такими критеріями можуть бути прямі вказівки в законі на вид судочинства, в якому розглядається вказана категорія справ.

Визначення правильної юрисдикційності того чи іншого спору має важливе значення. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

З`ясувавши суб`єктивний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин, суд вважає клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Більше того, з матеріалів справи вбачається, що між Акціонерним товариством «Українська залізниця» та ОСОБА_3 , як працівником Товариства, виник цивільно-правовий спір, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

За наведеного, керуючись ст. 19, 255 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов?язків відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 26.11.2024.

Суддя А.М. Малахова - Онуфер