ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м.Суми

Справа №591/6924/22

Номер провадження 22-ц/816/304/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка подана їх представником адвокатом Кузнєцовим Артемом Сергійовичем

на рішенняЗарічного районного суду м. Суми від 02 жовтня 2023 року, ухвалене у складі судді Северинової А.С. у м. Суми, повний текст якого складено 09 жовтня 2023 року,

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (далі - ТОВ «Сумитеплоенерго) звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просило стягнутив солідарному порядку з відповідачів на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 42 758 грн 98 коп., внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 91 грн 94 коп., плати за абонентське обслуговування в сумі 500 грн 68 коп., плати за теплову енергію на функціонування ГВП в сумі 325 грн 36 коп., а також 3 % річних в сумі 587 грн 82 коп., інфляційні збитки в сумі 2 001 грн 35 коп.

Свої вимоги мотивувало тим, що товариство надавало послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідачам, які зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 та користуються послугами з постачання теплової енергії (централізованого опалення) та постачання гарячої води.

Вказувало, що відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачували за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим за період з 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2022 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 42 758 грн 98 коп., внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 91 грн 94 коп., плати за абонентське обслуговування в сумі 500 грн 68 коп., плати за теплову енергію на функціонування ГВП в сумі 325 грн 36 коп.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02 жовтня 2023 рокупозов ТОВ «Сумитеплоенерго» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 42758 грн 98 коп., внески за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 91 грн 94 коп., плату за абонентське обслуговування в сумі 500 грн 68 коп., плату за теплову енергію на функціонування ГВП в сумі 325 грн 36 коп., 3 % річних у сумі 587 грн 82 коп. та інфляційні збитки в сумі 2001 грн 35 коп.

Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2481 грн, тобто по 620 грн 25 коп. з кожного з них.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Кузнєцов А.С. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але тривалий час не проживають за цією адресою, оскільки їм чинять перешкоди у користуванні майном ОСОБА_3 та його дружина.

Вказує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є споживачами послуг за вказаною адресою, а тому не зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги.

Від ТОВ «Сумитеплоенерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Сумської міської ради № 1338-МР від 03 серпня 2005 року «Про передачу в оренду цілісного майнового комплексу по виробництву, транспортуванню теплової та електричної енергії» цілісний майновий комплекс по виробництву, транспортуванню теплової та електричної енергії, який належить територіальній громаді міста Суми, було передано в оренду ТОВ «Сумитеплоенерго» строком на 10 років.

Рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20 травня 2011 року, № 317 від 18 червня 2013 року, № 322 від 18 червня 2019 року, № 161 від 31 березня 2021 року ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з постачання теплової енергії (централізованого опалення) та постачання гарячої води (централізованого постачання гарячої води) (а.с. 12-15).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 623 від 12 жовтня 2021 року встановлено ТОВ «Сумитеплоенерго» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно з додатками 1-6 до даного рішення (а.с. 16).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 738 від 13 грудня 2021 року внесено зміни до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 12 жовтня 2021 року № 623 Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води» (зі змінами), а саме: пункт 1 після слів «її виробництво, транспортування та постачання на», пункт 2 після слів «центральних теплових пунктів на» та пункт 3 після слів «постачання гарячої води на» доповнено словами «економічно обґрунтованому» (а.с. 17).

Рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради № 745 від 21 грудня 2019 року та № 307 від 16 червня 2020 року встановлено розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії споживачам, які приєднані до інженерних мереж ТОВ «Сумитеплоенерго» та розмір внесків за заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії.

Відповідно до довідки МЄІРЦ № 348/121899 у квартирі АДРЕСА_2 , зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Власником особового рахунку № НОМЕР_1 за даною адресою є ОСОБА_1 (а.с. 5).

Судом встановлено, що відповідачі користуються послугами ТОВ «Сумитеплоенерго» з централізованого опалення та гарячого водопостачання, вчасно та у повному обсязі за отримані послуги не сплачують,

Відповідно до оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2022 року заборгованість відповідачів за надані позивачем послуги становить 43676 грн 96 коп., яка складається із: заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 42758 грн 98 коп., внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 91 грн 94 коп., плати за абонентське обслуговування в сумі 500 грн 68 коп., плати за теплову енергію на функціонування ГВП в сумі 325 грн 36 коп. (а.с. 6-9).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі належним чином не виконали свій обов`язок щодо оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а тому право позивача порушене і підлягає захисту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до частини 1 статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

За положеннями статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Частиною 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Як передбачено ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів статті 24 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-ІV основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово - комунальних послуг.

Згідно пункту 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03 жовтня 2007 року, споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системі теплоспоживання.

Разом з тим, згідно приписів статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 07 червня 2018 року № 2454-VІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (які втратили чинність на підставі постанови КМУ № 85 від 02.02.2022, але були чинними на момент виникнення спірних правовідносин), розрахунковим періодам для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим.

Як передбачено п. 37 нині діючої редакції Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05 липня 2019 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року № 85), розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у строк (термін).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-ІV у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За встановлених обставин, оскільки відповідачі не виконували зобов`язання з оплати за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, не сплачували внески за обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонплату та абонентське обслуговування, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідачів на користь позивача, як надавача послуг з централізованого теплопостачання, з урахуванням наслідків передбачених ст. 625 ЦК України.

Відповідачі, зокрема і ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суму боргу з спірний період не спростували, власного розрахунку боргу не надали, як і не довели, що відповідні послуги ними не споживались чи були неналежної якості.

Згідно із ч.ч. 1-5 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді.

Відповідні акти-претензії сторонами не складались.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Згідно з п. 45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05 липня 2019 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року № 85) споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження відповідно до умов договору.

Проте, як правильно встановив суд першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зверталися до позивача з відповідною письмовою заявою та підтверджуючими документами про те, що вони не проживали у квартирі у спірний період, а тому відсутні правові підстави для звільнення вказаних відповідачів від оплати житлово-комунальних послуг.

Надані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суду довідки про не проживання їх у квартирі АДРЕСА_2 , не можуть бути підставою для звільнення їх від оплати за житлово-комунальні послуги у спірний період, оскільки такі документи вони зобов`язані були надати до надавача послуг і у спірний період.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 хоча і зареєстровані за адресою надання комунальних, проте не проживають у квартирі АДРЕСА_2 , а тому не повинні сплачувати за надані позивачем послуги, оскільки вони не втратили права користування цим житловим приміщенням.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 чинив перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користуванні вказаною квартирою, оскільки матеріали справи не містять та останніми не надано доказів на підтвердження того, що їм чинилися перешкоди у проживанні у цій квартирі.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі належних та допустимих доказів дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Сумитеплоенерго» та стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за надані позивачем послуги.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування або зміни ухваленого рішення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка подана їх представником адвокатом Кузнєцовим Артемом Сергійовичем, залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов