Справа № 522/8809/24
Провадження № 2/522/5202/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Приморський районний суд м. Одеси:

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Гузя Г.В.,

представника відповідача адвоката Хаджи І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Гузем Григорієм Васильовичем, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просить: розірвати шлюб між сторонами зареєстрований 27 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1912.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відносини між сторонами вже давно погіршилися, вони тривалий час не підтримують подружні відносини, рік сторони не ведуть спільне господарство, сторони лише формально перебувають у шлюбі та поживають в одній квартирі. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, різними поглядами на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, виховання та утримання дітей. На підставі чого між сторонами відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали один одному чужими людьми. ОСОБА_2 постійно здійснює насилля відносно ОСОБА_1 у присутності дітей, ображає та принижує її. Збереження сім`ї неможливо і суперечить інтересам подружжя.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Гузь Г.В. позов підтримали та просили його задовольнити.

Представника відповідача адвокат Хаджи І.Д. у судовому засіданні позов не визнала, просила задовольнити клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку на примирення на 6 місяців та зупинення провадження у справі.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Гузь Г.В. заперечували проти задоволення клопотання про надання строку на примирення, наполягали на розірванні шлюбу оскільки примирення між сторонами неможливе.

Ухвалою суду від 12.11.2024, без виходу до нарадчої кімнати, у задоволенні клопотання про надання строку на примирення відмовлено.

Вислухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 листопада 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1912, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 .

Сторони мають спільних дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження Серія НОМЕР_2 від 21.06.2011, Серія НОМЕР_3 від 14.08.2012 та Серія НОМЕР_4 від 08.09.2012.

Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки.

Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін.

Заперечуючи проти розірвання шлюбу відповідач не надав доказів, які б вказували на вчинення ним фактичних дій, направлених на збереження сім`ї.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги доводи позивачки, суд вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 115 СК України, ст.ст. 10 -13, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 27 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1912, розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 25 листопада 2024 року.

Суддя Юлія КОВТУН