Номер апеляційного провадження 22-ц/824/6402/2024
Головуючий у суді першої інстанції Т. В. Остапчук
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

24 квітня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Шкоріної О. І., Євграфової Є. П.

секретар судового засідання Авєлін А. О.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 , подану представником ОСОБА_5 , на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року про забезпечення позову, постановлену у складі судді Остапчук Т.В., в примішенні Печерського районного суду м. Києва,

у с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова С. В, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Л. А, про визнання договору купівлі - продажу недійсним та застосування реституції.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежилі приміщення з №1 по №6 (групи приміщень №4), офіс загальною площею 147,30 кв.м (РНОНМ _00_), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які наразі належать на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу від 24.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко Л. А., зареєстрованого в реєстрі за № 1255.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року накладено арешт на нежилі приміщення з №1 по №6 (групи ,приміщень №4), офіс загальною площею 147,30 кв.м (РНОНМ _00_), які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , які наразі належать на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу від 24.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко Л. А., зареєстрованого в реєстрі за №1255, до набрання рішенням законної сили.

Не погоджуючись з ухвалою суду про забезпечення позову ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування скарги зазначив, що при вирішенні питання про забезпечення позову судом не взято до уваги, що вказані у позові нежитлові приміщення територіально розташовані у Голосіївському районі м. Києва, а тому загалом справа не підсудна Печерському районному суду м. Києва, відтак питання щодо забезпечення позову вирішено неповноважним складом суду внаслідок порушення правил територіальної підсудності. Оскільки питання щодо забезпечення позову було вирішено судом у день відкриття провадження у справі, відповідач був позбавлений можливості подати заяву до суду про непідсудність справи Печерському районному суду м. Києва.

Представник ОСОБА_4 - адвокат Руденко О. О. у судовому засіданні суду апеляційної підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова С. В, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Л. А., у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Будь - яких заяв чи клопотань станом на день розгляду справи до апеляційного суду від вказаних осіб не надходило.

Відповідно до ч .2 ст. 372 ЦПК неявка сторін, або інших учасників справи належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому колегія суддів врахувала, що відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб з урахуванням вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України. Їх неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо забезпечення позову та не перешкоджає його розгляду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Руденка О. О., перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року прийнято позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова С. В, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Л. А, про визнання договору купівлі - продажу недійсним та застосування реституції та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір виник з приводу нерухомого майна - нежилих приміщень з №1 по №6 (групи приміщень №4), офіс загальною площею 147,30 кв.м (РНОНМ _00_), що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , (ЛІТЕРА А) які належать на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу від 24.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко Л. А., зареєстрованого в реєстрі за №1255.

Відповідно до правил частини першої статті 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За положеннями частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) зокрема належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Правовий стан нерухомості ґрунтується на необхідності забезпечення особливого стану цих речей, стійкість правовідносин з їх обігу задля чого застосовується окрема реєстрація прав на нерухоме майно та нотаріальна форма правочинів щодо нерухомості.

З метою реалізації забезпечення сталості правовідносин щодо нерухомого майна приймалось декілька законодавчих актів і один з останніх є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частина першастатті 5 цього Закону більш детально визначає перелік об`єктів, розташованих на земельних ділянках, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Положення частини першоїстатті 30 ЦПК України визначає що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відтак, позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явленідо суду за місцем знаходження цього майна.

Згідно меж адміністративних районів міста Києва вказані у позові нежитлові приміщення територіально розташовані у Голосіївському районі міста Києва.

Отже місцезнаходженням нерухомого майна у даному спорі є Голосіївський район міста Києва.

Зазначена обставина зокрема встановлена судом у справах №757/21767/23, №757/21583/23, №757/21774/23, у яких позивачем подано аналогічні за змістом позовні заяви щодо інших нежитлових приміщень, розташованих за вказаною вище адресою. Установивши, що місцезнаходженням нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , судом було передано справи за підсудністю на розгляд Голосіївському районному суду м. Києва.

На вказані обставини також вказував позивач у поданному через Електронний суд 20.06.2023 клопотанні про передачу справи за підсудністю (а.с.83, т.І).

Проте вказане клопотання не було розглянуто судом, натомість 01.12.2023 суд відкрив провадження у даній справі та розглянув заяву про забезпечення позову.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів вважає, що оскільки заява про забезпечення позову розглянута у день відкриття провадження у справі, тому доводи апеляційної скарги щодо порушення правил виключної підсудності (територіальної підсудності) є обґрунтованими.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставин справи, ухвала про забезпечення позову у цій справі постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції

При цьому колегія суддів звертає увагу Печерського районного суду м. Києва на те, що не дивлячись на те, що суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, заява про забезпечення позову підлягає розгляду по суті повноважним складом суду, якому буде підсудна дана справа. Відтак повертаючи справу до суду першої інстанції, апеляційний суд зауважує на необхідність розгляду та вирішення питання про передачу справи за підсудністю за місцем знаходження нерухомого майна щодо якого виник даний спір, про що зокрема заявлено позивачем клопотання, яке не було розглянуто судом.

Зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду про забезпечення позову і направлення справи до суду першої інстанції відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384, 386, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , подану представником ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року про забезпечення позову скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 01 травня 2024 року.

Судді

Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна

Є. П. Євграфова