У х в а л а

30 квітня 2024 року

м. Київ

Справа № 450/3284/22

Провадження № 61-526ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Дундар І. О., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Левицька Ольга Андріївна (далі - адвокат),

на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до скаржника та регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області - про зняття арешту з майна і

в с т а н о в и в:

1. Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив зняти заборону (арешт) з майна, зареєстровану на підставі договору застави 29 січня 2007 року Пустомитівською державною нотаріальною конторою Львівської області, реєстраційний номер обтяження 4418532, відносно його батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. 15 грудня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області ухвалив рішення, згідно з яким позов задовольнив, а 12 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд прийняв постанову про залишення цього рішення без змін.

3. 3 січня 2024 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати зазначені судові рішення й ухвалити «нове рішення».

4. 29 січня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення її недоліків десятиденний строк із дня вручення копії цієї ухвали. Скаржник (особисто або через адвоката) мав: зазначити відомості про наявність або відсутність у нього та адвоката електронного кабінету; вказати місце проживання чи перебування позивача; надати інформацію про дату отримання копії оскарженої постанови апеляційного суду; подати ще одну копію касаційної скарги та всіх доданих до неї матеріалів для третьої особи.

5. 7 лютого 2024 року скаржник надіслав до Верховного Суду підписані адвокатом касаційну скаргу та заяву про усунення недоліків касаційної скарги. У цих документах зазначив, що у нього й адвоката є електронні кабінети в підсистемі «Електронний суд», і вказав адресу позивача. Додав, зокрема, нотаріально посвідчені копії довіреності, виданої в порядку передоручення 4 січня 2024 року на ім`я адвоката, та копії касаційної скарги з додатками відповідно до кількості учасників справи.

6. 4 березня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного судупостановив ухвалу, згідно з якою продовжив скаржникові на п`ять днів із дня вручення цієї ухвали строк для усунення недоліків касаційної скарги. Скаржник (особисто або через адвоката) мав надати суду інформацію про дату отримання копії оскарженої постанови апеляційного суду, а також надати копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

7. 11 березня 2024 року адвокат в інтересах скаржника подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, у якій зазначила, що скаржник копію постанови суду апеляційної інстанції не отримував, з повним її текстом ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень 25 грудня 2024 року. До заяви додала її копії, а також копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги, поданої до суду 7 лютого 2024 року, відповідно до кількості учасників справи.

8. Касаційну скаргу скаржник обґрунтував так:

- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання, хто буде належним відповідачем у спорах про зняття заборони відчуження майна при застосуванні підпункту 5.1 пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5. Відсутні норми матеріального права, які б регулювали питання виконання судового рішення, ухваленого щодо неналежного відповідача;

- суди попередніх інстанцій не розрізнили: (1) відносини, які виникли з договору позики, забезпеченого заставою, у зв`язку з якими нотаріус наклав обтяження; (2) спадкові відносини, які настають після зняття такого обтяження; (3) процедуру зняття обтяження. Суди неправильно визначили підстави позову та належного відповідача, не з`ясували, чи має скаржник відповідати за позовом про зняття заборони (арешту) майна, оскільки останній не має повноважень ні нотаріуса, ні державного реєстратора;

- регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» взагалі не може бути відповідачем за жодним позовом, оскільки не є юридичною особою. Суди не вжили процесуальних заходів для виправлення помилки позивача. Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, тоді як встановлення належності відповідачів і обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18)). Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Належним відповідачем є особа, яка наклала обмеження (арешт) на майно, тобто нотаріус Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області;

- нотаріус, який наклав заборону відчуження майна, знімає її за умови одержання повідомлення кредитора про погашення позики. Позивач не звертався до скаржника з вимогою про підтвердження погашення позики для особи, яка наклала обтяження. Для реалізації права на прийняття спадщини від померлого батька позивач мав звернутися до скаржника з вимогою про надання відповідного повідомлення, а не з позовом про зняття скаржником обтяження (арешту) з майна.

9. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

10. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у передбачений законом строк (повне судове рішення складене 21 грудня 2023 року) і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 1 і 3 частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області - про зняття арешту з майна.

2. Витребувати з Пустомитівського районного суду Львівської області цивільну справу № 450/3284/22.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков