ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/655/24
Провадження № 2/210/689/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 листопада 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сільченко В. Є.

при секретарі судового засідання Козіної В.А.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог:державний нотаріус ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування позову зазначено, що згідно свідоцтва про народження від 24.04.1969 року ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг. Батьки: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

29.08.1987 року Дзержинським відділом РАЦС зареєстровано шлюб між позивачем ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_9 , як дружина ОСОБА_8 успадкувала частину домоволодіння, яке складається з: шлаколит. обкл. цеглою житлового будинку А-1 житловою площею 31,8 кв.м, загальною площею 54,6 кв.м саман обкл.. цеглою літ. Кухні Б, водо колонки І замощення ІІ, парканів 1-4, що знаходяться у АДРЕСА_1 , що належав померлому на підставі дубліката виданого 15.09.1989 за реєстром №1-3039 договору на право забудови, посвідченого п`ятою криворізькою державною конторою 05.02.1962 за реєстром №767 та зареєстровано в БТІ Кривого Рогу у реєстрову книгу за реєстровим №184-194-184, після чого було 26.11.2003 видано свідоцтво про право власності на спільне сумісне майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: шлаколит. обкл. цеглою житлового будинку А-1 жилою площею 31,8 кв.м загальною площею 54,6 кв.м. саман. обкл. цеглою літ. Кухні Б, водо колонки І, замощення ІІ, парканів 1-4, що знаходиться у АДРЕСА_1 , що належав померлому на підставі дубліката, виданого 15.09.1989 за реєстром №1-3039 договору на право забудови, посвідченого п`ятою Криворізькою дежрнотконторою 05.02.1962 за реєстром №769 та зареєстровано в БТІ Кривого Рогу у реєстрову книгу за реєстровим номером 184-194-184.

В цей день 26.11.2003 ОСОБА_9 залишила заповіт, згідно якого зробила на випадок своєї смерті таке розпорядження: усе моє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в рівних частинах кожному».

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_9 . ОСОБА_2 - рідний брат позивачки спадщину після смерті матері в установлений законом строк не прийняв, до суду за продовженням строку на прийняття спадщини не звернувся і не має наміру звертатись, що підтвердив відповідною заявою.

У зв`язку з похилим віком матері ОСОБА_9 позивач фактично проживала разом з нею за адресою АДРЕСА_1 з березня 2019 року по день смерті ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 включно. Допомагала виконувати їй гігієнічні процедури, готувала їжу та кормила матір, ходила до аптеки, купувала ліки та продукти харчування, прибирала в будинку.

Про існування заповіту позивач не знала, оскільки матір ОСОБА_9 сказала тільки, що у нотаріуса лише успадкувала за батьком його будинку. Позивач після смерті матері вважала, що будинок батьків і так належить їх сім`ї.

30.09.2022 року позивач з метою реалізації своїх спадкових прав звернулась до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , на що отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній факт прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на час відкриття спадщини, тобто станом на 16.12.2020 року за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 22 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_5 до територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залишено без руху.

26 лютого 2024 року на виконання ухвали суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 28 лютого 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім того, витребувано у державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситнік Оксани Олександрівни завірену належним чином копію спадкової справи, номер у нотаріуса 455/2022 за померлою ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На виконання ухвали суду державним нотаріусом Ситнік О.О. 22.04.2024 року було надано копію спадкової справи.

28 травня 2024 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Відповідач визнав позов в повному обсязі, зазначив що на зазначене спадкове майно не претендує.

Представник заінтересованої особи територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Виконкому Металургійної районної у м. Кривому Розі ради до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника та прийняти рішення за наявними в матеріалах справи документами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог державний нотаріус ОСОБА_6 до суду не з`явилась, про місце дату та час судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили обставини викладені в заяві.

Свідок ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_9 знає за життя, позивач ОСОБА_5 являється її донькою. Крім доньки померла має сина ОСОБА_12 . Померла постійно проживала з донькою разом з 2020 року. Свідок зазначила, що акт підтвердження постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини від 30.01.2024 року підписувала.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що померлу ОСОБА_9 знав за життя, були сусідами. У 2019-2020 роках вона проживала у своїй квартирі по АДРЕСА_1 , мала двох дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Донька ОСОБА_13 перед смертю постійно була з матір`ю, допомагала їй, піклувалась. Син ОСОБА_14 з матір`ю не жив, проживав окремо. Свідок зазначив, що акт підтвердження постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини від 30.01.2024 року підписував.

Дослідивши письмові матеріали справи та вислухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 являються батьками ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.13).

29.08.1987 року ОСОБА_11 та ОСОБА_7 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 14).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 (а.с. 22).

26 листопада 2003 року державним нотаріусом третьої Криворізької державної нотаріальної контори було посвідчено що на підставі ст. 529 ЦКУ спадкоємцем майна громадянина ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 є дружина ОСОБА_9 , спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з 1/3 частини домоволодіння, яке складається з: шлаколит. Облк. Цеглою житлового будинку А-1 житловою площею 31,8 км.м., загальною площею 54,6 кв.м, саман облк. Цеглою літ. Кухні Б, водо колонки І, замощення ІІ, парканів №1-4, які знаходяться у АДРЕСА_1 , що належала померлому на підставі дубліката, виданого 15.09.1989 року за реєстром №1-3039 договору забудови, посвідченого Пятою Криворізькою держнотконторою 05.02.1962 року за реєстром №769 та зареєстровано в БТІ Кривого Рогу у реєстрову книгу за реєстровим номером №184-194-184; земельної ділянки площею 601 кв.м., яка розташована у АДРЕСА_1 , що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю, вид. Криворізьким міськвиконкомом 12.11.1998 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7695.

На частину домоволодіння частину видано свідоцтво про право власності за реєстром №73507 (а.с 17)

26.11.2003 року державним нотаріусом третьої Криворізької державної нотаріальної контори було посвідчено, що ОСОБА_9 , що є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 належить право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна згідно з ст. 22 кодексу про шлюб та сім`ю України, що було придбано під час зареєстрованого шлюбу. Спільне сумісне майно, на яке видано це свідоцтво та належить ОСОБА_9 складається з шлаколит. Обкл.. цеглою житлового будинку А-1 жилою площею 31,8 кв.м, загальною площею 54,6 кв.м. саман. Обкл. цеглою літ. Кухні Б, водоколонки І, замощення ІІ, парканів №1-4, що знаходяться в АДРЕСА_1 , що належав померлому на підставі дубліката, виданого 15.09.1989 року за реєстром№1-3039 договору на право забудови, посвідченого П`ятою Криворізькою держнотконторою 05.02.1962 року за реєстром ;769 та зареєстровано в БТІ Кривого Рогу у реєстрову книгу за реєстровим №184-194-184.

На 1/3 частину житлового будинку видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром №13509, що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.18).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2525972, частка 1/1 частка домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_9 , на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя ВВА №148889, свідоцтва про право на спадщину ВВА №148888 (а.с. 19).

26 листопада 2003 року ОСОБА_9 залишила заповіт, згідно якого зробила на випадок своєї смерті таке розпорядження: усе моє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в рівних частинах кожному» (а.с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , лікарським свідоцтвом про смерть від 16.12.2020 року (а.с.24, 25).

Після смерті ОСОБА_9 приватним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу №455/2022, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 27).

З копії спадкової справи №455/2022, щодо майна померлої ОСОБА_9 вбачається, що громадянка ОСОБА_5 звернулась до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 60).

З копії спадкової справи №455/2022, щодо майна померлої ОСОБА_9 вбачається, що громадянин ОСОБА_2 звернувся Третьої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою, згідно якої спадщину в установлений законом строк не прийняв, в суд за продовженням строку звертатись не буде, на спадщину не претендує та претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано іншому спадкоємцю за законом та за вищезазначеним заповітом доньці померлої ОСОБА_5 не має (а.с. 62).

Третя Криворізька державна нотаріальна контора 30 вересня 2022 року видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину та за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_9 у зв`язку з тим, що спадкоємиця пропустила строк для прийняття спадщини (а.с 77).

Згідно акту підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини від 30.01.2024 року сусідами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 ОСОБА_15 та ОСОБА_4 засвідчено факт постійного проживанні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою АДРЕСА_1 з березня 2019 року по день смерті ОСОБА_9 по 16 грудня 2020 року включно (а.с. 21).

Проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Так, частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Судом встановлено, що позивач з 2019 року та по день смерті ОСОБА_9 разом з останньою проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Наведені обставини сторонами не заперечуються та матеріалами справи не спростовано.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Згідно з положеннями ст.ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п. 4.4 факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Згідно з положеннями ст.ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п. 4.4 факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

Згідно з п.п.4.10 п.4 розділу 2, глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22, розділу 2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ста.2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Ураховуючи викладене, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_5 надала суду належні та допустимі докази на підтвердження свого постійного проживання разом з своєю матір`ю на час її смерті.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов`язковою.

Суд зазначає, що факт про встановлення якого просить позивач, має юридичне значення, а метою встановлення факту, що має юридичне значення встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на дату відкриття спадщини, є право позивача на отримання спадщини, суд вважає, що факт постійного проживання зі спадкодавцем доведений.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є доведеними належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 128, 130, 141, 212, 215, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 29, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1268, 1270 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 до територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із своєю матір`ю, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на час відкриття спадщини, тобто станом на 16.12.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 27.11.2024 року.

Суддя: В. Є. Сільченко