СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/135/24
Провадження №2/547/119/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання К.С.Перекопної,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області, за правилам загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини і їх стягнення з урахуванням індексу інфляції, про стягнення заборгованої суми індексації аліментів,

встановив:

26.01.2024 позивачка ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" звернулась до суду із позовом про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 з відповідача ОСОБА_1 , визначеного рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 10.12.2008 (цивільна справа № 2-565/2008) в твердій грошовій сумі із 120 грн на 2000,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача на свою користь 3982,16 грн в рахунок відшкодування суми індексації аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у законному шлюбі та від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після припинення шлюбних відносин влітку 2008 року діти залишилися проживати з нею та перебувають повністю на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на дітей. Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області у цивільній справі № 2-5656/2008 від 10.12.2008 з відповідача вирішено стягувати на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 152 грн, а на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 120 грн щомісячно, починаючи з 18.11.2008 до їх повноліття.

На даний час розмір аліментів, який був визначений рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 10.12.2008 значно менший за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину недостатньо для матеріального утримання дітей, що ставить останню в скрутне матеріальне становище. На даний час неповнолітній син ОСОБА_3 закінчив школу, але не може продовжити навчання у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, тому потребує значно більшої уваги та матеріальних коштів, що зумовлено збільшенням потреб в навчанні, розвитку. Відповідач залишив синів без належної батьківської уваги, а також жодним чином не бере участі в їх утриманні та вихованні. Відповідач офіційно не працює, хоча останній відомо з неофіційних джерел, що він займається підробітками, за що з даної діяльності отримує певний дохід, має у власності земельну частку (пай) розміром 2,75 га та здає її в оренду. Також відповідач купив будинок із земельною ділянкою та два автомобіля. Крім цього, відповідач отримує пенсію по інвалідності і під час винесення вищевказаного рішення судом брався до уваги розмір цієї пенсії, внаслідок чого аліменти на утримання неповнолітніх дітей було стягнуто в мінімальному розмірі. Розмір пенсії з інвалідності у 2024 році згідно діючого законодавства складає 2361,00 грн. Пенсія збільшувалася щорічно, але сума аліментів залишалась незмінною. На сьогоднішній день неможливо забезпечити дитину всім необхідним на 120,00 грн. На даний час позивачка безробітна, намагається офіційно працевлаштуватися. Фактично станом на день складання заяви позивач та діти знаходяться на утриманні батьків останньої. Неодноразові прохання стосовно допомоги у відповідача у матеріальному забезпеченні є безрезультатними.

Відзивом від 06.03.2024 відповідач зазначив, що позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими. Відповідач зазначив, що його стан здоров`я є дуже критичним, він має інвалідність третьої групи (переніс хірургічну операцію на голові (трепанація черепної коробки голови), перебуває під наглядом лікаря та потребує обстеження, хірургічного втручання та лікування, але коштів не має. Для проведення операції потрібно 120000,00 грн. Матеріальне становище є незадовільним: зазначив, що не працює та не перебуває на обліку як безробітній в Семенівській районній філії Полтавського ОЦЗ, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2400,00 грн починаючи з березня 2023 року. Має земельний пай розміром 2,75 га, який дістався у спадок від його матері, та який здає в оренду та має щорічний дохід 10000,00 грн (половину отримує в натурі, а десь біля 5000,00 грн грошима на рік). Більше ніяких інших доходів не отримує. Крім того вказав, що позивачка стверджує, що останній купив будинок із земельною ділянкою та два автомобіля, але це не так. Один автомобіль марки "АЗЛК Москвич" стоїть тривалий час у дворі як металобрухт, та не підлягає ремонту, а інший автомобіль марки "Шкода Октавія" відповідачеві не належить, а належить іншому власнику, у якого іноді він просить дати для поїздки до лікарні чи до магазину. Щодо позовних вимог позивачки про стягнення 3982,16 грн в рахунок відшкодування суми індексації аліментів заперечував та просив суд застосувати до даної вимоги позовну давність.

Відповіддю на відзив від 03.04.2024 відповідач повторив свої доводи про необхідність лікування на суму 120000,00 грн, перенесене захворювання, відсутність роботи і достатніх доходів, не належність йому автомобілів, не придбання будинку. Просить відмовити у позові у частині індексації заборгованості через сплив строку позовної давності. Позивачка більш як 6 років не зверталася ні до нього, ні до державного виконавця з питанням сплати індексації.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, вказаних у відзиві і відповіді на відзив. Наголосив, що має досить малу пенсію, не працює, автомобілями не користується, упродовж 6 років до нього не було звернень щодо будь-яких доплат до аліментів. Увесь час сплачував аліменти, які визначені рішенням суду. Наразі має потребу у 4-разовому лікуванні на рік і у хірургічному втручанні пов`язаному із пластинами у черепній коробці. Наразі шлюб сторін вже розірвано.

На запитання суду відповідач дав відповідь, що 120,00 грн аліментів для забезпечення потреб 17-річного сина достатньо. Цей платіж він робить в силу рішення суду. Сина також повинна утримувати позивачка.

Ухвалою суду 12.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилам загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено 11.03.2024 о 11 год. 00 хв.

У підготовчих судових засіданнях оголошувалися перерви через не закінчення строків для складення відзиву на позов і відповіді на відзив, через відсутність відомостей про належне повідомлення позивачки про судові засідання, через залучення судом третьої особи.

Відповідачеві відмовлено у задоволенні клопотання про об`єднання позовів від 11.03.2024 (позову про розірвання шлюбу сторін), оскільки ці позови не можуть бути об`єднані за правилами ч.ч. 1, 2 ст. 188 ЦПК України.

Відповідачеві відмовлено у задоволенні клопотання про об`єднання позовів від 15.04.2024 (позову про стягнення аліментів на користь відповідача за позовом відповідача до його старшого сина), оскільки ці позови не можуть бути об`єднані за правилами ч.ч. 1, 2 ст. 188 ЦПК України.

15.04.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду 30.04.2024 о 08 год. 40 хв.

30.04.2024 позивачка і третя особа у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином. У матеріалах справи є заява позивачки про розгляд справи за її відсутності і ухвалення заочного рішення.

Неявка позивачки і третьої особи у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вивчивши письмові зави сторін по суті справи (позовну заяву, відзив, відповідь на відзив), вислухавши відповідача, вивчивши наявні у справі дані і докази, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно свідоцтва про одруження позивачка 27.11.1999 уклала шлюб з ОСОБА_1 та змінила прізвище з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 " (а.с. 10).

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11. 12).

Згідно з рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 10.12.2008 (цивільна справа № 2-565/2008) з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 152 грн, а на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 120 грн щомісячно, починаючи з 18.11.2008 року до їх повноліття (а.с. 13).

Відомості про наявність заборгованості за аліментами у справі відсутні.

У цій справі позивачка бажає збільшення твердої грошової суми аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 120,00 грн щомісяця на 2000,00 грн щомісяця.

Судові не надано доказів перебування у власності позивача автомобілів Шкода Октавія, 1997 року випуску (а.с. 28) і АЗЛК-21406, 1983 року випуску (а.с. 30), однак відповідач визнав, що інколи користується чужим автомобілем Шкода Октавія, 1997 року випуску, який інколи стоїть у його дворі. Також повідомляв, що сам приїжджає до суду автомобілем.

Відповідач є особою з інвалідністю 3 групи, отримує щомісяця пенсію 2400,00 грн (а.с. 26, 27), не працює.

У власності відповідача перебуває земельна ділянка площею 5,49 га (а.с. 29). Відповідач стверджує, що отримувана ним орендна плата за цю ділянку складає близько 10000,00 грн на рік.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ст. 141 Сімейного кодексу України далі СК).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК).

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК).

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК).

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суд встановив, що неповнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, і відповідач в силу закону зобов`язаний його утримувати.

Суд наголошує на законодавчо визначеному мінімальному розмірі аліментів не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Така гарантія запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" від 03.07.2018 № 2475-VIII.

Відтак від дати набрання чинності вказаним Законом 28.08.2018 і платник аліментів і державний виконавець мали б самостійно в силу закону обраховувати і самостійно сплачувати або примусово стягувати щомісяця 50 % прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, який визначався щороку Законом України про Державний бюджет України.

Вказане свідчить про ознаки ухилення від сплати аліментів з боку відповідача у мінімально гарантованому законом розмірі, або про ознаки неналежного здійснення виконавчого провадження з боку державного виконавця.

Однак у справі відсутні відомості про вчинення відповідачем чи державним виконавцем відповідних дій, а так само чи сплачувалися і стягувалися аліменти через орган державної виконавчої служби.

Очевидно, що 120,00 грн не є тією сумою, яка є достатньою для щомісячного утримання 17-річного сина його батьком.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Законодавчо гарантований мінімальний розмір аліментів на утримання дитини відповідного віку становить 1598,00 грн (3196,00 50 %).

Враховуючи вищевикладене, положення СК, аналізуючи наявні у справі докази, та беручи до уваги обґрунтування позовних вимог, наведене позивачкою, та того факту, що обов`язок утримувати дітей покладений на обох батьків, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 01.10.2006 народження, щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 1600 грн., починаючи з дати звернення з позовом до суду (26.01.2024) та до досягнення дитиною повноліття.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення 3082,16 грн в рахунок відшкодування суми індексації аліментів, а також стягнення аліментів у більшій твердій грошові сумі суд зазначає таке.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч. 2 ст. 184 СК).

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі" від 17 травня 2016 року було внесено зміни до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"та встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 7 ст. 5 вказаного Закону, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Згідно з ч. 2 ст. 9 вказаного Закону, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 16 листопада 2016 року "Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення"вказаний Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 доповнено пунктом 10-4 такого змісту: обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 % грошового доходу платника аліментів.

З викладеного вбачається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, провинна проводитись відповідно до вищевказаного законодавства органом виконавчої служби або підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Крім того, Законом України № 2475-VIII від 03.07.2018 було внесено зміни до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України та викладено її у наступній редакції: розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Законом України "Про внесення змін до статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" щодо обов`язку виконавця проводити індексацію розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі" від 01 вересня 2020 року № 831-ІХ встановлено, що індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" у вказаній редакції Закону від 01 вересня 2020 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Таким чином, із заявою про індексацію аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, позивачка ОСОБА_2 має право звернутися до державного виконавця, у зв`язку з чим в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 20 СК до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Задоволена судом частина позовних вимог у справі не стосується можливого застосування чи можливого спливу строку позовної давності.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд зазначає, що відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів є звільненими від сплати судового збору.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-5, 10-13, 48, 49, 76-83, 89, 141, 142, 174, 206, 209, 211, 223, 258, 259, 264, 265, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задоволити позов частково.

Змінити з 26.01.2024 розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 10.12.2008, із 120,00 грн на 1600,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні позову у іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка ОСОБА_7 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Третя особа ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складене і підписане суддею 06.05.2024.

Суддя В.Ф.Харченко