Справа № 697/324/24
Провадження № 2/697/331/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря с/з Румини М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. У позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 виконує службу у ЗСУ з 24.02.2022. У короткотерміновій відпустці йому стало відомо про те, що заочним рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 697/1431/23 із нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мімімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 10.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Також цим рішенням з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її утримання 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішення він не отримував, оскільки перебував на війні. Зараз з нього стягуються аліменти у розмірі 1/2 частини всіх його заробітків на сина і колишню дружину. Проте у нього є ще двоє малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які фактично знаходяться на його утриманні, а також дружина ОСОБА_8 , яка перебуває у відпустці по догляду за сином ОСОБА_9 . У зв`язку з цим на його утримання та утримання ще трьох осіб залишається незначна сума. Вважає, що дитина від попереднього шлюбу та колишня дружина не можуть мати переваги в матеріальному утриманні над його двома іншими дітьми та дружиною. Позивач просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2023 на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мімімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2023 на користь відповідача ОСОБА_3 на її утримання до 1/8 частки всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, пояснив, що він зараз служить у ЗСУ, про рішення суду раніше не знав. Наразі з нього стягується половина від його доходів, частина доходів йде на ЗСУ, а тому на утримання його нинішньої сім`ї та дітей залишається малий відсоток коштів.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, правом на подання відзиву на позов не скористалася, уповноважила представляти свої інтереси представника.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що загалом позов задоволенню не підлягає, оскільки позивач не довів, що з дня винесення рішення суду у нього змінився майновий та сімейний стан. Інша сім`я та діти у позивача були на час розгляду справи про стягнення із нього аліментів, та враховувалися при розгляді справи. Із заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 не звертався. Наразі з його доходів вираховується 1/2 частина від доходу. Вказана частина стягнень не перевищує 70% від його заробітку, які можуть бути стягнуті за рішенням суду про стягнення аліментів. Проте, зважаючи на те, що у позивача є інша сім`я та двоє інших дітей, відповідач визнає позов в частині зменшення аліментів на її утримання на 10% від частки, яка наразі стягується.

Суд, вислухав пояснення та доводи а позивача, представника відповідача, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 697/1431/23 із ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мімімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 10.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Також з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її утримання 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 44-45).

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1 від 10.11.2022 ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 ( а.с. 8).

Позивач стверджує, що має також дітей від іншого шлюбу: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також дружину, яких утримує.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України).

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»: установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні.

Таким чином мінімальний гарантований розмір аліментів становить: для дітей до 6 років - 1 281,5 грн; для дітей від 6 до 18 років - 1 598 грн.

Відповідно до ч.2, 6 ст. 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього на утриманні, крім сина ОСОБА_5 та відповідача, перебувають дружина та двоє дітей, 2018 та 2022 року народження.

Всупереч таким аргументам позивачем не надано доказів та в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами зміну його майнового стану з часу винесення судового рішення про стягнення з нього аліментів.

Посилання позивача на зміну його сімейного стану, зокрема народження дітей від іншого шлюбу, не може бути безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання іншої дитини без доведення зміни (погіршення) майнового становища платника аліментів. Натомість його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має інших дітей та сім`ю, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення іншої дитини та суперечитиме її інтересам.

Вказаний висновок суду грунтується також на правовій позиції Верховного Суду, висловленій у Постановах № 565/2071/19 від 16.09.2020, № 715/2073/20 від 28.05.2021.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що платник аліментів ОСОБА_1 на час винесення рішення Канівським міськрайонним судом Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 697/1431/23 про стягнення з нього аліментів на ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її утримання, перебував у шлюбі із ОСОБА_8 . Також позивач стверджує, що має дітей від цього шлюбу: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яких також утримує та утримує свою дружину.

Проте відомості про перебування дружини позивача у відпустці по вагітності та пологам, по догляду за дитиною до досягнення трьох років в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах справи також відсутні довідки про доходи позивача та їх розмір, а тому суд позбавлений можливості встановити чи змінився матеріальний стан позивача з винесення рішення суду про стягнення із нього аліментів наскільки, що він не в змозі сплачувати аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі, визначеному рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 697/1431/23.

Ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначає загальний розмір допустимих відрахувань з доходів боржника лише у виконавчому провадженні, та не поширюється і не обмежує розмір стягнень, які можуть визначатися судовими рішеннями. Крім того, вказаною правовою нормою встановлено обмеження розміру відрахувань із доходу боржника на рівні 70 відсотків, якщо таке стосується стягнень аліментів на неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що за рішенням суду з позивача на утримання неповнолітньої дитини стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

У ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначають: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Оскільки позивачем не доведено зміни свого матеріального стану в бік його погіршення, а розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідає діючому законодавству, підстави для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 697/1431/23 в частині стгнення аліментів на неповнолітню дитину, відсутні.

Факт народження в платника аліментів дітей в іншому шлюбі без належних і допустимих доказів погіршення його матеріального стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на іншу дитину.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.05.2021 у справі № 715/2073/20.

Крім того, з пояснень ОСОБА_1 двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народилися до винесення Канівським міськрайонним судом Черкаської області рішення від 06.09.2023 у справі № 697/1431/23.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують батьківство позивача стосовно дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Доказів щодо звернення ОСОБА_1 із заявою про перегляд заочного рішення суду про стягнення з нього аліментів також не надано.

За таких обставин, позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 697/1431/23 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволенню не підлягають.

Водночас, наявність у справі доказів про поранення позивача, проходження ним лікування, а також наказу командира військової частини від 14.03.2024 про відрахування в дохід держави 20 відсотків із суми грошового забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 щомісячно з дня видачі наказу до моменту відбуття покарання на підставі вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.02.2024, яким ОСОБА_1 був засуджений до ч.2 ст. 296, ч. 2 ст. 146 КК України, свідчить про збільшення витрат позивача та відрахувань із його заробітку.

При цьому суд також враховує, що збільшення відрахування в дохід держави із суми грошового забезпечення ОСОБА_1 , має місце, незважаючи на те, що стало наслідком протиправних дій самого позивача.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе зменшення аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її утримання з 1/4 частки до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 81, 89, 133, 137, 141, 263- 265, 280- 284, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 697/1431/23, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її утримання з 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 12.09.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий Л . О . Колісник