РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

встановив:

АТ «КБ «Приватбанк» 06.09.2019 року звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтував тим, що 16.11.2006 року АТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №HECFGK00001725, відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 26500,00 доларів США на термін до 16.11.2026 року, а останній зобов`язався повернути банку суму кредиту, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав ОСОБА_1 кредит у розмірі 26500,00 доларів США. В порушення умов кредитного договору, останній свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 13.08.2019 року має заборгованість 287001,86 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 27824,20 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 58473,21 доларів США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом 4770,00 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором 195934,45 доларів США. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Заборгованість по відсоткам за користування кредитом з 16.02.2014 року по 01.04.2015 року становить 4838,32 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язання за договором №HECFGK00001725 між АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 . У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд: стягнути солідарно з відповідачів на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 4838,32 доларів США, що за курсу 25,15 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.08.2019 року, що складає 121683,75 грн. станом на 13.08.2019 року за кредитним договором №HECFGK00001725 від 16.11.2026 року, яка складається з наступного: заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4838,32 доларів США; стягнути солідарно з відповідачів понесені позивачем судові витрати в розмірі 1921 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.10.2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання по справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.11.2020 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Заочним рішенням від 03.11.2020 року позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 4838,32 доларів США, що за курсу 25,15 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.08.2019 року, що складає 121683,75 грн. станом на 13.08.2019 року за кредитним договором №HECFGK00001725 від 13.08.2019 року, яка складається з наступного: заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 16.02.2014 року по 01.04.2015 року - 4838,32 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 1921 грн.: по 960,50 грн. з кожного

Ухвалою суду від 17.02.2021 року заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу до суду заяви про перегляд заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області по справі №766/17763/19 від 03.11.2020 року задоволено. Поновлено строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Прийнято заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області по справі №766/17763/19 від 03.11.2020 року. Призначено судове засідання щодо розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 19.03.2021 року заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області по справі №766/17763/19 від 03.11.2020 року задоволено. Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03.11.2020 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 03.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив, в якому зазначив, що з позовними вимогами не погоджується з наступних підстав. Позовна заява містить вимогу про стягнення заборгованості в розмірі 4838,32 доларів США, яка складається з 4838,32 доларів США заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 16.02.2014 року по 01.04.2015 року. Підстави такого стягнення, позивач зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитор на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість, на думку позивача, що підлягає до стягнення становить 4838,32 доларів США. Однак, така підстава не зазначена ані в договорі, ані в законодавчих актах стосовно кредитних відносин. Розрахунку заборгованості за відсотками, саме за визначений позивачем період, позивачем суду не надано, а отже підтвердити наявність заборгованості за період з 16.02.2014 року по 01.04.2015 року позивач не може. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Право та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною дугою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. До зазначеного позову доданий кредитний договір, умовами якого (ч.3 п.3.1, 3.2) передбачений порядок розрахунків. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості слідує, що відповідач ОСОБА_1 повинен сплатити кредитну заборгованість відповідно до графіку щомісячними платежами в розмірі 384 доларів США. Заборгованість за відсотками виникла починаючи з квітня 2007 року, отже право позивача на звернення до суду виникло саме з квітня 2007 року. Позивач звернувся до суду за стягненням заборгованості неодноразово в 2008 році справа №667/3764/13-ц (рішення суду про стягнення заборгованості від 04.09.2013 року), зверненням до суду про стягнення заборгованості у справі №467/975/15-ц (ухвала суду від 04.12.2015 року про залишення позову без розгляду). Таким чином, позивач декілька разів змінював умови договору фактом пред`явлення позову до суду про повне дострокове повернення заборгованості. 04.09.2013 року заочним рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона з ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №HECFGK00001725 від 16.11.2006 року в розмірі 91792,70 грн доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.04.2013 року складає 733423,67 грн, звернути стягнення на 45/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою собою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Будинок був реалізований, зазначена сума не вказана в розрахунках погашення заборгованості. Таким чином, про порушення свого права, позивач був обізнаний, починаючи з 2008 року. Вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, заявлені позивачем, є безпідставними та заявлені не в межах строку позовної давності. Поза межами строку позовної давності вимоги задовольнятися не можуть і сплив цього строку є підставою для відмови у позові. Відповідач просив суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 19.10.2021 року зупинено провадження у цивільній справі №766/17763/19 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до набуття чинності рішенням Херсонського міського суду Херсонської області у цивільній справі №766/3468/21 за позовом ОСОБА_3 , поданим від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа ОСОБА_1 про визнання припиненим правовідношення за договором поруки.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, згідно якого зазначив, що відповідач ОСОБА_1 станом на 13.08.2019 року має заборгованість 287001,86 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 27824,20 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 58473,21 доларів США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом 4770,00 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором 195934,45 доларів США. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконанні та кредитором не прийняті. Щодо раніше винесеного рішення про звернення стягнення представник позивача зазначив, що предмет іпотеки було реалізовано в порядку погашення заборгованості за кредитним договором. Але отриманих грошових коштів виявилося недостатньо для повного погашення заборгованості, в результаті чого банк був змушений звернутися до суду з метою стягнення залишку заборгованості за кредитним договором. На підтвердження зарахування коштів надано виписку по рахунку. Таким чином, раніше винесене рішення не позбавляє відповідача відповідальності за взяті зобов`язання за договором. Таким чином, раніше винесене рішення суду не припиняє дію кредитного договору та не позбавляє відповідача відповідальності за взяті зобов`язання за договором. Оскільки договір №HECFGK00001725 від 16.11.2006 року укладений в письмовій формі, то всі зміни вчиняються в письмовій формі. Вказані зміни повинні бути оформленні додатковою угодою та засвідчені підписами сторін. Однак, між сторонами не укладалися додаткові угоди щодо зміни строку виконання зобов`язань, а тому строк повернення кредитних коштів встановлено до 16.11.2026 року. Строки виконання зобов`язань за договором змінені не були і сторони продовжують керуватися умовами договору №HECFGK00001725 від 16.11.2006 року. У зв`язку з тим, що банк не змінював строк повернення в розумінні ЦК України строк звернення до відповідача не минув. Протягом строку дії договору, кредитор здійснює нарахування відсотків відповідно до погоджених сторонами в договорі умов, в свою чергу у боржника є обов`язок виконання вимог кредитора, які сформовані, виходячи з умов договору, який є обов`язковими для виконання сторонами. Згідно з умовами договору сторони погодили, що відсотки нараховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами. Сторони погодили сплату відсотків до повного повернення суми кредиту. Стосовно наданого розрахунку заборгованості. Розрахунок заборгованості є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. З вищезазначеного розрахунку заборгованості, крім загальної суми заборгованості, зазначаються періоди здійснення погашення заборгованості за кредитним договором; періоди та на яку суму зменшувалося сальдо за кредитом (тіло кредиту); період (кількість днів знаходження кредиту на прострочені) виникнення прострочення за тілом кредиту та її розмір; розмір відсоткової ставки, яка нараховується за користування кредитними коштами; розмір пені, що нараховується за невиконання умов кредитного договору та період (кількість днів за які нараховувалась пеня); період за який здійснювалася погашення відповідачем відсотків та їх розмір; розмір та період нарахування відсотків на поточну заборгованість та прострочену заборгованість (з зазначенням періоду виникнення прострочення); загальна заборгованість за відсотками; розмір та період нарахування комісії. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів відповідача всі проведені операції. Виписка є первинним бухгалтерським документом. З матеріалів справи не вбачається, а відповідачем не доведено відсутність заборгованості, та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. Надана виписка по рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Щодо строків позовної давності. Згідно умов договору строк виконання зобов`язання спливає 16.11.2026 року. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 04.09.2019 року до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які посилається відповідач в своєму заперечені, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при звернення до суду. Враховуючи викладене, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.06.2024 року провадження по цивільній справі поновлено та призначено судове засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав до суду відзив.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.11.2006 року АТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №HECFGK00001725, відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 26500,00 доларів США на термін до 16.11.2026 року, а останній зобов`язався повернути банку суму кредиту, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом, що не оспорювалося відповідачем ОСОБА_1 .

В забезпечення виконання зобов`язання за договором №HECFGK00001725 від 16.11.2006 року між АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 .

Відповідно до умов договору поруки, а саме п.5 позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за договором №HECFGK00001725.

Згідно з п.6 договору поруки поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання.

Вимога позивача від 14.06.2019 року була пред`явлена до відповідачів щодо виконання умов кредитного договору та договору поруки про стягнення простроченої заборгованості у розмірі 278805,80 доларів США, залишена без задоволення.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку ОСОБА_1 станом на 13.08.2019 року має заборгованість 287001,86 доларів США, яка складається з наступного:

- заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 27824,20 доларів США,

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом 58473,21 доларів США,

- заборгованість по комісії за користуванням кредитом 4770,00 доларів США,

- пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором 195934,45 доларів США.

Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 04.09.2013 року у цивільній справі № 667/3764/13-ц позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HECFGK00001725 від 16.11.2006 року в розмірі 91792,70 доларів США, що за курсом 7.99 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.04.2013 року складає 733423,67 грн., звернути стягнення на 45/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселено ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Рішення набрало законної сили 15.09.2013 року.

При цьому, звертаючись до суду з вказаним позовом 17.05.2013 року позивачем визначено наступну заборгованість відповідача станом на 03.04.2013 року заборгованість за кредитним договором становить 91792,70 доларів США, що за курсом 7.99 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.04.2013 року, складає 733423,67 грн., із якої 27573,90 доларів США - заборгованість по кредиту; 21806,34 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3498,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 38914,46 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2021 року у цивільній справі №766/3468/21 в задоволенні позову ОСОБА_3 , поданим від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа ОСОБА_1 про визнання припиненим правовідношення за договором поруки відмовлено. Рішення набрало законної сили 28.01.2022 року.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Умовами кредитного договору сторонами погоджено дату остаточного повернення кредиту не пізніше 16.11.2026 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, 17.05.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Як уже зазначалося, заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 04.09.2013 року вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Пред`явивши зазначені вимоги, кредитор відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору змінив строк виконання основного зобов`язання.

До початку розгляду справи по суті, в відзиві на позов, відповідач ОСОБА_1 просив застосувати позовну давність до заявлених позовних вимог.

Таким чином, пред`явивши 17.05.2013 року боржнику позовні вимоги позивач вимагав достроково виконати всі боргові зобов`язання в повному обсязі, чим змінив строк виконання основного зобов`язання. Позивач міг пред`явити позов до боржника та поручителя, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання протягом трьох років, проте з даним позовом до суду звернувся лише 06.09.2019 року, тобто зі спливом строку позовної давності.

Посилання представника позивача в частині того, що кредит відповідачу надавався в термін до 16.11.2026 року, у зв`язку з тим, що банк не змінював строк повернення в розумінні ЦК України строк звернення до відповідача не минув, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Умови кредитного договору не містять положень про збільшення позовної давності за домовленістю сторін.

Відтак, пред`явивши 17.05.2013 року боржнику позовні вимоги про звернення стягнення на майно ПАТ КБ «Приватбанк» змінив строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором з 16.11.2026 року на 17.05.2013 року.

За ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Позивач використав своє право, визначене в ч. 2 ст. 1050 ЦК України та достроково вимагав повернення відповідачем всієї суми кредиту за кредитним договором. Таким чином, перебіг строку позовної давності розпочався 17.05.2013 року та закінчився 17.05.2016 року.

Як вбачається з матеріалів даної справи, зокрема, зі штампу на позовній заяві, даний позов до суду подано 06.09.2019 року, отже позивачем було пропущено трьохрічний строк позовної давності.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду за вирішенням наявного між сторонами спору. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі і переривається перебіг позовної давності.

За змістом ст. 264 ЦК України переривання позовної давності передбачає наявність двох строків - до переривання та після нього. Новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний.

Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Однією з підстав переривання позовної давності є пред`явлення особою позову до одного із боржників.

Позовна давність переривається пред`явленням особою позову, а не постановленням судом судового рішення.

Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 522/31199/13-ц (провадження 61-3872св18), від 10 жовтня 2019 року у справі № 357/9126/17-ц (провадження № 61-36495св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 148/1923/16-ц (провадження № 61-21009св18), від19 лютого 2020 року у справі № 757/21623/15-ц (провадження № 61-38423 св18).

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Між тим, звертаючись до суду у 06.09.2019 року із позовом про стягнення заборгованості банк просив стягнути з позичальника разом з поручителем, окрім суми заборгованості, в межах якої було звернуто стягнення на іпотечне майно за рішенням суду від 04.09.2013 року, додатково ще нараховані ним відсотки, комісію, а також пеню.

Здійснення такого нарахування, після зміни строку дострокового виконання зобов`язання, і як наслідок стягнення в межах додатково нарахованих сум, на всю суму заборгованості за тілом кредиту, після судового рішення про звернення дострокового стягнення заборгованості, є такими, що суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду про правильне застосування норм права, викладеними у постанові від 28 березня 2018 року №1410цс18 при розгляді справи №444/9519/12.

Так, Великою Палатою визначено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання.

Тому нарахування банком додаткових сум процентів на поточну та прострочену заборгованість, а також пеню, та їх пред`явлення до стягнення є такими, що суперечать змісту захисту порушеного права.

Відтак, банк має право на стягнення кредитної заборгованості лише в межах тієї заборгованості, що була визначена судом при ухвалені рішення 04.09.2013 року та сум, нарахованих у якості відповідальності боржника за прострочення ним грошового зобов`язання.

Між тим, банком пред`явлено у даній справі позовні вимоги, як в межах, що перевищують суму кредитної заборгованості, яка визначена раніше судом, так і за спливом строку позовної давності, лише 06.09.2019 року. Про застосування наслідків пропуску такого строку у справі заявлено позичальником.

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Тобто позовна давність шляхом пред`явлення позову переривається саме на ту частину вимог (право на яку має позивач), що визначена ним у його позові. Що ж до вимог, які не охоплюються пред`явленим позовом, та до інших боржників, то позовна давність щодо них не переривається.

За таких обставин, звернувшись 17.05.2013 року до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення за кредитним договором № HECFGK00001725 від 16.11.2006 року, який розглянутий судом по суті, позивач перервав позовну давність у спорі з відповідачами щодо стягнення кредитної заборгованості.

Тому при зверненні до суду 06.09.2019 року з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 поза межами суми заборгованості встановленої заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 04.09.2013 року, слід відмовити у зв`язку з припиненням права кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки, комісію і пеню.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення відсотків після 04.09.2013 року, є необґрунтованими, а тому позовна давність до цих вимог не підлягає застосуванню. Тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість та безпідставність.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості не підлягають до задоволення.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає, що такі витрати в силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача, як сторони, якій відмовлено в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.2, 4, 7, 9, 10, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволені позовних вимог Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: http://ksm.ks.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 01.11.2024 року.

Суддя: С.І. Майдан