Номер провадження: 22-з/813/249/24
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

03.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі свого представника Врони Андрія Валентиновича про відвід судді Одеського апеляційного суду Карташова О.Ю. у справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду міста Одеси від 17 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на нерухоме майно та переведення прав та обов`язків покупця,

в с т а н о в и в:

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 17 березня 2023 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на нерухоме майно та переведення прав та обов`язків покупця задоволено частково.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, відповідачка ОСОБА_1 звернулася до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Автоматизованою системою документообігу суду в порядку розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду справи № 947/20577/22 у складі головуючого (судді-доповідача) Карташова О.Ю., суддів Стахової Н.В., Коновалової В.А. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 травня 2023 року).

05 лютого 2024 року розгляд справи відкладено на 06 травня 2024 року, 10.00 год (том 3, а.с. 70).

01 травня 2024 року через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 -адвокат Врона А.В. подав до Одеського апеляційного суду заяву про відвід головуючого у справі - судді Одеського апеляційного суду Карташова О.Ю.

В обґрунтування заяви про відвід зазначено, що скаржнику ОСОБА_1 , зі слів знайомих, стало відомо те, що позивач ОСОБА_3 неодноразово розповідав їм, що ОСОБА_1 не має шансів виграти в судах спори між ними, адже ОСОБА_3 вживає заходи для винесення потрібного для нього рішення, в тому числі і для отримання рішення апеляційного суду у справі № 947/20577/22 за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про переведення прав та обов`язків покупця нерухомого майна. Вважає, що наведене свідчить, що право ОСОБА_1 на справедливий суд порушено, так як дії головуючого можуть бути упередженими та необґрунтованими, що на їх думку само по собі є підставою для заявлення відводу судді.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 02 травня 2024 року заявлений ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Врони А.В. відвід судді Одеського апеляційного суду Карташова О.Ю. визнав необґрунтованим.

Питання про відвід передано на вирішення іншому судді, визначеному в порядку автоматизованого розподілу.

Після проведення автоматизованого розподілу справи та відповідно до частини 3 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід вирішується Одеським апеляційним судом у складі судді Назарової М.В. без повідомлення учасників справи, що передбачено частиною 7 статті 40 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, доводи заявленого відводу, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про відвід.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак, наведені заявником обставини, виходячи зі змісту ст. 36, 37 ЦПК України, не є такими, що можуть бути підставою для відводу судді.

Встановлено, що заявниця свої сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Карташова О.Ю. обґрунтовує, зокрема припущеннями про існування певних обставин, що викликають у неї сумніви в об`єктивності судді Карташова О.Ю., які не підтверджені належними й допустимими доказами, джерело таких відомостей та їх достовірність відсутні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

У висновку N 3 (2002) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, - дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні йому права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.

Дійсно, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, не можуть бути підставами для відводу заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 травня 2020 року у справі N 826/12191/18.

Оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, суд констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя Карташов О.Ю. має та виявляє особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

Доводи заявниці про наявність підстав для відводу судді зводяться до зроблених нею припущень про можливе порушення її права на справедливий суд внаслідок отриманої нею інформації про вчинення позивачем дій для ухвалення рішення судом на його користь, що на її думку, може свідчити про необґрунтованість та упередженість дій головуючого судді.

Докази таких дій, що вказують на безпосередню зацікавленість судді у результатах розгляду справи, а також доказів недотримання процесуальних прав і свобод заявниці, у справі відсутні.

Отже, ті обставини, про які зазначає заявниця в обґрунтування заявленого відводу, не виключають участі судді в розгляді справи, не свідчить про упередженість або необ`єктивність судді, а також певну його заінтересованість у розгляді справи, а тому не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Карташова О.Ю., по справі не встановлено.

З огляду на наведене, заява ОСОБА_1 в особі свого представника Врони Андрія Валентиновича про відвід судді Одеського апеляційного суду Карташова О.Ю. не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі свого представника Врони Андрія Валентиновича про відвід судді Одеського апеляційного суду Карташова О.Ю. відмовити.

Справу № 947/20577/22 передати для продовження розгляду складу колегії суддів, визначеної протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя М.В. Назарова