Справа № 182/5115/23
Провадження № 2/0182/661/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.04.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Нікопольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обгрунтування вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка до дня смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті інших спадкоємців не залишилось, так як її чоловік ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Напочатку вересня 2023 року під час прибирання в квартирі померлої та перегляду документів, вона знайшла заповіт, посвідчений 29 січня 2020 року ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу за реєстровим номером № 306, яким все належне ОСОБА_2 майно заповіла позивачці. При цьому, позивачка зазначає, що, оскільки не мешкала разом з померлою, вона не могла знати, та, навіть, підозрювати, що померла може скласти заповіт на її користь, крім цього, за життя вона про це ніколи не казала. Після встановлення наявності заповіту, вона звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Іопеля С.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, у вчиненні нотаріальних дій їй було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, позивачка змушена звернутись до суду та просить визначити їй додатковий строк, тривалістю в три місяці, з дня вступу рішення суду в законну силу для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилась, від її представника ОСОБА_5 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягав та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.31).

Представник відповідача про розгляд справи був повідомлений належним чином, однак, своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, при цьому, 18 квітня 2024 року на адресу суду від них надійшла заява, в якій просять розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги визнають та проти задоволення позову не заперечують (а.с.44).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини по поважній причині, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

При цьому, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки по справі ОСОБА_2 , яка до дня смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4-5). Як вбачається з матеріалів справи, померла за життя розпорядилась належним їй майном та склала заповіт, посвідчений 29 січня 2020 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Іопелем С.О., за реєстровим номером № 306, яким все належне їй майно заповідала позивачці по справі. При цьому, як на підставу звернення до суду з даним позовом, позивачка посилається на те, що про наявність заповіту їй відомо не було, проте, після встановлення даного факту, вона звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Іопеля С.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, у вчиненні нотаріальних дій їй було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с.10).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, в обґрунтування своїх позовних вимог щодо звернення до суду, послалась на те, що строк для прийняття спадщини нею було пропущено з поважної причини, зокрема через необізнаність про наявність заповіту.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17, при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судам необхідно дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 , при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В силу ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дані обставини пов`язані з об`єктивними та істотними труднощами для спадкоємця, а саме: необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а тому визнає їх поважними та вважає доцільним надати ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 1272 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), додатковий строк, тривалістю в три місяці з дня вступу рішення суду в законну силу, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал