Справа № 521/2822/24
Провадження№ 2-о/521/200/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Роїк Д.Я.,

за участю секретаря Кулыш П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Одеська міська рада про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на момент смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначила, що її батько ОСОБА_2 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з її дідом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько заявника помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 52 років, не встигнувши подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини ОСОБА_2 . Заявник повідомила, що прийняла спадщину свого батька, однак, не може отримати правовстановлюючі документи на спадкову квартиру, оскільки той за життя не встиг оформити своїх спадкових прав.

Ухвалою від 04.03.2024 року суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи в судове засідання. Сторонам надіслано копію ухвали суду.

Також ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.03.2024 року задоволено клопотання заявника, витребувано від державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Левіної Катерини Миколаївни належним чином посвідчену копію спадкової справи № 392/2020 щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та відомості чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та витребувано її засвідчену копію, в разі заведення.

В судове засідання 23.04.2024 року заявник та заінтересована особа не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання сторони повідомлені належним чином. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на належну йому на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкодавцеві квартира належала згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 01.02.2003 року державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Савіною К.П., за реєстровим №3-325. Право власності було зареєстроване в КП «БТІ» ОМР 17.02.2003р. за №322 стор. 155 кн. 11допк.

До придбання спадкової квартири ОСОБА_2 та його син ОСОБА_2 проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Після придбання квартири ОСОБА_2 , вони з сином переселилися нового житла та постійно там проживали до смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, ОСОБА_2 зареєстрував своє проживання у придбаній ним квартирі, а ОСОБА_2 залишився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини свого батька, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 його спадщину прийняла його донька ОСОБА_1 , яка 09.06.2020 року звернулась до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про її прийняття, заведено спадкову справу №392/2020.

Постановою державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Левіної К.М. від 23.08.2023 року, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, нотаріус посилається на те, що ОСОБА_2 не оформив належним чином свої спадкові права після смерті ОСОБА_2 та був зареєстрований з батьком за різними адресами.

Факт спільного постійного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_2 підтверджується довідкою від 05.09.2023 року вихідний №12/23, виданою головою ЖБК «Приморський-7», з якої вбачається, що ОСОБА_2 з 2003 року й до смерті проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . З ним з 2003 року, як член сім`ї, проживав та вів спільне господарство його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжив проживати у квартирі після смерті свого батька та жив у ній до своєї смерті до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відомості про те, що ОСОБА_2 заявляв про відмову від отримання спадщини батька - відсутні.

Отже, для підтвердження прийняття ОСОБА_2 спадщини має значення встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця за законом із батьком ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Викладені доводи узгоджуються з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 336/709/18.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18), в якій викладена правова позиція з даного приводу, вбачається, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Ст. 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у Постанові від 07.11.2018 року у справі № 336/709/18 (провадження № 61-39374св18), а також у Постанові від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18).

Згідно ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до статей 255, 271 Цивільного Процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

За приписами ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 12, 141, 258, 259, 263, 264, 264,268, 273, 274, 279, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Одеська міська рада про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , на день його смерті, тобто на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати не відшкодовуються.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.Я. Роїк