Ухвала

02 травня 2024 року

м. Київ

справа № 725/5349/23

провадження № 61-4186ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Чернівціобленерго», яка підписана представником Сондей Яною Ананіївною, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 лютого 2024 року у складі колегії суддів: Одинака О. О., Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Чернівціобленерго» про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Чернівціобленерго» (далі - АТ «Чернівціобленерго») про витребування майна з чужого незаконного володіння, у якому просив витребувати на його користь з володіння АТ «Чернівціобленерго» лінію електропередач, яка складається із 14 залізобетонних опор, провідної лінії та інших конструктивних елементів, яка знаходиться на АДРЕСА_1.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задоволено. Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 листопада 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Витребувано на користь ОСОБА_1 з незаконного володіння АТ «Чернівціобленерго» лінію електропередач (ПЛ-0,4 Кв), яка знаходиться на АДРЕСА_1, прокладена від трансформаторної підстанції №171 до будинку АДРЕСА_1 та складається з залізобетонних опор в кількості 14 штук, провода АС-50, металоконструкцій в кількості 14 штук, ізоляторів в кількості 56 штук, хомутів в кількості 14 штук. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

АТ «Чернівціобленерго» 22 березня 2024 року через підсистему Електронний суд подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Сондей Я. А. , на постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 лютого 2024 року (повне судове рішення складено 23 лютого 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, зокрема, самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги (підтвердивши його розмір належними доказами) тадоплатити його урахуванням сплачених коштів (3 378,50 грн) у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна (спірної лінії електропередач (ПЛ-0,4 Кв)), ураховуючи, що аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяв встановити ціни позову щодо вимог майнового характеру. Також в ухвалі було зазначено, що у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У березні 2024 року особою, яка подала касаційну скаргу, направлено до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, у якій АТ «Чернівціобленерго» щодо сплати судового збору зазначила, що позивачем указана ціна позову розмірі 168 846,00 грн, однак вона, на думку АТ «Чернівціобленерго», не відповідає дійсності. АТ «Чернівціобленерго» позбавлене можливості обирати ціну позову та розмір судового збору на власний розсуд, задля безперешкодного звернення до суду касаційної інстанції. Відтак, просить суму сплаченого збору за подачу касаційної скарги, вважати такою, що сплачена в повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Таким чином, ціна позову у цій справі становить 168 846,00 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

АТ «Чернівціобленерго» у касаційній скарзі вказує, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для відповідача, оскільки спірним майном є повітряна лінія електропередач, яка спрямована на життєзабезпечення жителів АДРЕСА_2 життєво-важливим ресурсом як електроенергія. Від спірної повітряної лінії заживлено ряд житлових будинків та зважаючи на те, що ОСР не може використовувати електричні мережі, які не перебувають у його власності або ж користуванні, для здійснення розподілу електричної енергії, відтак в АТ «Чернівціобленерго» виникає необхідність в будівництві нової повітряної лінії, з метою подальшого забезпечення електричною енергією об`єктів, які наразі приєднані до електричних мереж від спірної лінії електропередач. Значний суспільний інтерес обґрунтовується тим, що є ризик того, що побутові споживачі, кількість яких налічується понад 20, які заживлені від спірної повітряної лінії будуть змушені залишитися без електричної енергії, без життєво-важливого ресурсу на невизначений час. Таким чином, оскаржувана постанова прямо порушує суспільний інтерес жителів АДРЕСА_2 , в той же час, як права та інтереси позивача жодним чином не порушені. Проте особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує чому справа становить значний суспільний інтерес і в чому проявляється виняткове значення для неї цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для відповідача.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині постанови Чернівецького апеляційного суду від 22 лютого 2024 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржені рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Чернівціобленерго», яка підписана представником Сондей Яною Ананіївною, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Чернівціобленерго» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков