справа № 489/898/24 провадження №2/489/885/24
РІШЕННЯ

Іменем України

02 травня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку регресу

встановив:

У лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 , через представника адвоката Дідух К.О., звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу з оплати житлово-комунальних послуг за постачання теплової енергії, водопостачання та водовідведення, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в розмірі 114582,53 грн. та понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Як на підставу позовних вимог вказано, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.2.2024. Особові рахунки між співвласниками не поділені.

Між ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» та МКП «Миколаївводоканал» з позивачем і відповідачем укладені типові індивідуальні до говори про надання послуг з постачання теплової енергії та з водопостачання і водовідведення, які є публічними договорами приєднання відповідно статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

У зв`язку із несвоєчасною оплатою комунальних послуг виникла заборгованість, що була стягнута в судовому порядку, а у наступному й у примусовому з позивача, відповідача та ОСОБА_3 у солідарному порядку.

За період з березня по вересень 2023 року позивач повністю сплатила борги через Інгульський ВДВС у м.Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса), через що отримала право у регресному порядку стигнути з інших боржників сплачені суми грошових коштів в регресному порядку. Відповідач відмовилася в добровільному порядку сплатити погашений борг, через що позивач звернулася до суду.

Борг складається з заборгованості за постачання теплової енергії, за водопостачання та водовідведення, виконавчого збору та витрат з виконавчого провадження. Загальна сума боргу становить 114583,53 грн., яка підтверджується доданими до позову квитанціями.

Посилаючись на наведені обставини та не погашення заборгованості відповідачем позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 15.03.2024 продовжено розгляд справи у зв`язку та повторно направлено відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі та матеріалів позовної заяви.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.

Правом на дання відзиву відповідач не скористався.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно Інфоромації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 364760908 від 06.02.2024 квартира АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 (1/5 + 3/10 частки), ОСОБА_1 (1/5 + 1/10 частка) та ОСОБА_3 (1/5 частка).

Доданим до позову зведеним розрахунком оплат позивач підтвердила, що в Інгульському ВДВС у м.Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) були відкриті виконавчі провадження, борг за якими був погашений позивачем:

- № 60431325, стягувач ПрАТ «Миколаївська теплоцентраль», сума боргу 2925,14 грн., сплачено 30.03.2023; виконавчий збір в сумі 292,51 грн. та витрати виконавчого провадження в сумі 203,38 грн., сплачені 30.03.2023;

- № 60431367, стягувач ПрАТ «Миколаївська теплоцентраль», сума боргу 5539,99 грн., сплачено 31.03.2023; виконавчий збір в сумі 553,99 грн. та витрати виконавчого провадження в сумі 203,38 грн. та 326,28 грн., сплачені 31.03.2023 та 13.07.2023;

- № 71410713, стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 65568660, виконавчий збір в сумі 393,71 грн. та витрати виконавчого провадження в сумі 276,86 грн., сплачені 13.04.2023;

- № 71410194, стягнення витрат у виконавчому провадженні № 65568660, витрати виконавчого провадження в сумі 204,00 грн. та 276,82 грн. грн., сплачені 13.04.2023;

- № 66418958, стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 64479481 від 12.02.2021, виконавчий збір в сумі 2351,25 грн. та витрати виконавчого провадження в сумі 203,40 грн., сплачені 02.08.2023 та 11.08.2023;

- № 66418866, стягувач ПрАТ «Миколаївська теплоцентраль», сума боргу 15026,57 грн., сплачено 11.08.2023; витрати виконавчого провадження в сумі 204,00 грн. та 203,40 грн., сплачені 02.08.2023 та 11.08.2023;

- № 72484536, стягувач ПрАТ «Миколаївська теплоцентраль», сума боргу 38032,85 грн., сплачено 11.08.2023;

- № 72290444, стягувач ПрАТ «Миколаївська теплоцентраль», сума боргу 38155,00 грн., сплачено 02.08.2023; стягувач МКП «Миколаївводоканал», сума боргу 9210,18 грн., сплачено 14.11.2022.

Всього сплачено, як зазначає позивач 114482,53 грн.

Оплату боргу позивач підтвердила квитанціями Приватбанку на суму 204,00 грн., 203,40 грн., 2351,25 грн., 203,40 грн., 292,51 грн., 2925,14 грн., 203,38 грн., 204,00 грн., 276,82 грн., 276,86 грн., 393,71 грн., 326,28 грн., 203,38 грн., 5539,99 грн., 553,99 грн., 38155,00 грн., 15026,57 грн., 38032,85 грн.

За підрахунком суду загальна сума погашення боргу складає 105372,53 грн., яка є меншою від вказаної позивачем.

У зв`язку з тим, що належним чином позивач підтвердила оплату боргу в сумі 105372,53 грн., тому суд при вирішенні спору виходить саме з цієї суми.

Відповідно до статті 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Статтею 162 ЖК України визначено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Правовідносини з приводу користування та утримання квартир, у тому числі тих, що належать громадянам на праві власності, регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Правилами надання населенню послуг з газопостачання.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. За положеннями вищевказаного Закону, власником приміщення є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням. У разі спільної власності кількох співвласників рішення щодо управління майном приймається відповідно до закону. Споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та одержувати від виконавця вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 703/2200/15-ц, вказано, що статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. А боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Верховний Суд роз`яснив, що тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Суд вказав, що якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Таким чином, підтверджена позивачем оплачена сума боргу по стягнутих в судовому порядку житлово-комунальних послугах, з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, підлягає розподілу між усіма співвласниками залежно від розміру їх часток у власності.

За розрахунком суду частки сторін, з урахуванням успадкованих часток у нерухомому майні, згідно інформації з державного реєстру, становлять позивача - 3/10 частки, відповідача 1/2 та третього співвласника, якого позивач до участі у справі в якості співвідповідача не залучила, 1/5 частка.

Таким чином, з урахуванням частки відповідача ОСОБА_2 , з останньої підлягає відшкодуванню позивачу борг в розмірі 52686,30 грн. (1/2 від 105372,53 грн.).

У зв`язку із наведеним суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі вказаному вище. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають через недоведеність.

Щодо пред`явлення позову не до всіх співвласників слід зазначити, що у відповідності з вимогами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З позовної заяви вбачається, що позивач, диспозитивно розпорядилася своїми правами, пред`явила вимоги до відповідача у справі, як одного із співвласників квартири, що є виключно її правом.

В даній правовій ситуації закон не зобов`язує позивача пред`являти позовні вимоги до усіх співвласників квартири, оскільки ці співвласники не несуть солідарної відповідальності між собою щодо оплати комунальних послуг.

На підстав положень статті 141 ЦПК України пропорційно задоволеному позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 556,90 грн. (1211,20 х 45,98%).

З позовної заяви вбачається, що позивач має намір понести витрати на правничу допомогу, тому суд не вирішує питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем зроблено заяву на підставі частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на житлово-комунальні послуги, з урахуванням витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, в розмірі 52686,30 грн. (п`ятдесят дві тисячі шістсот вісімдесят шість гривень 30 коп.) та судовий збір в сумі 556,90 грн. (п`ятсот п`ятдесят шість гривень 90 коп.)

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 02.05.2024.

Суддя І.В.Коваленко