Провадження № 2-др/357/46/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Романченка Олексія Михайловича, про ухвалення додаткового рішення,
17.04.2024 представник позивача - адвокат Романченко О.М., через систему «Електронний суд» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Листом від 22.05.2024 сторони повідомлені про розгляд вказаної заяви.
01.05.2024 на адресу суду надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, в обґрунтування якої зазначено про відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу по даній справі, а також розрахунку таких витрат, що є підставою для відмови в задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (постанова ВП ВС від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16). Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З наданого акту виконаних робіт (наданих послуг) вбачається неспівмірність та непропорційність заявленого до стягнення розміру витрат у судовій справі, зважаючи на її складність та обставини. Окрім того, час, зазначений позивачем в акті виконаних робіт, є завищений та необґрунтований. Загальна кількість витраченого на справу часу є неспівмірною та непропорційною до розміру витрат. Просить відмовити в повному обсязі у задоволенні заяви.
В судове засідання сторони та їх представники не з явились, що не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2024 у справі № 357/10121/23 повністю задоволено позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення 3% річних, стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 3% річних за прострочення повернення вкладу за договором № SAMDNWFD200 від 06.12.2013 в період з 17.09.2022 по 31.03.2024 у розмірі 747,30 доларів США, 3% річних за прострочення повернення нарахованих процентів за договором № SAMDNWFD200 від 06.12.2013 в період з 17.09.2022 по 31.03.2024 у розмірі 455,55 доларів США, стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в розмірі 2 147,20 грн.

Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось, оскільки представник позивача заявив про подання до суду додаткових доказів понесених судових витрат на правову допомогу протягом встановленого у ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 20.09.2023 у позові за вх. № 41275, представником позивача заявлено про орієнтовні витрати сторони на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., докази на понесення яких будуть надані суду в строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат сформована в системі «Електронний суд» 17.04.2024 та зареєстрована судом 18.04.2024, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 16.04.2024.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано: копію договору № 29/05-2023 від 09.05.2023; копію додаткової угоди № 2 від 15.09.2023 до договору № 29/05-2023 від 09.05.2023; копію додаткової угоди від 02.10.2023 до додаткової угоди № 2 від 15.09.2023 до договору № 29/05-2023 від 09.05.2023; акт виконаних робіт № 2 від 09.05.2023 до договору № 29/05-2023 від 09.05.2023.

В матеріалах справи також міститься ордер серії АХ № 1130865 від 13.05.2023 про надання Адвокатським бюро «Олексія Романченко» правової допомоги ОСОБА_1 за договором 29/05-2023 від 09.05.2023 та свідоцтво про право на заняття ОСОБА_2 адвокатською діяльністю № 1584 від 10.09.2008.

Відповідно до пункту 1.1 договору № 29/05-2023 від 09.05.2023, ОСОБА_1 та АБ домовились про представлення інтересів клієнта в судах загальної юрисдикції всіх інстанцій.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 2 до договору № 29/05-2023 від 09.05.2023 Адвокатське бюро «Олексія Романченко» прийняло на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача - стягнення 3 % річних за порушення строків виконання зобов`язань за депозитним договором № SAMDNWFD200 від 06.12.2013.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 2 до договору № 29/05-2023 від 09.05.2023 сторони погодили, що гонорар Адвокатського бюро за ведення справи, визначеної у п. 1 даної додаткової угоди, у суді першої інстанції становить 15 000 грн. у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь клієнта.

У зв`язку з необхідністю апеляційного оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 25.09.2023 та збільшенням обсягу професійної правничої допомоги, що надавалась клієнту в рамках справи № 357/11484/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача, сторони погодили змінити п. 2 додаткової угоди № 2 від 15.09.2023 до договору № 29/05-2023 від 09.05.2023, збільшивши розмір гонорару Адвокатського бюро за ведення справи у суді першої інстанції до 20 000 гривень, про що було укладено відповідну додаткову угоду.

З наданих документів вбачається, що Адвокатським бюро «Олексія Романченко» надано ОСОБА_1 , а останнім прийнято правничу допомогу в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області та Київському апеляційному суді при розгляді справи № 357/11484/23 про захист прав споживачів на суму 20 000 грн., а саме: підготовлено позовну заяву від 19.09.2023 (3,5 год.); підготовлено апеляційну скаргу від 03.10.2023 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 25.09.2023 у справі № 357/11484/23 (2 год.); підготовлено заяву про збільшення позовних вимог від 31.03.2024 (0,5 год.); вивчено відзив на позовну заяву та підготовлено відповідь на відзив від 01.04.2024 (1,5 год.); підготовлено клопотання про долучення доказів від 01.04.2024 (0,5 год.); взято участь у судовому засіданні 16.04.2024 (3 год. з урахуванням часу очікування судового засідання). Під час надання правової допомоги Клієнту АБ витрачено 11 год.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати.

В силу вимог ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18.

Представником позивача підтверджено, що позивачем гонорар не сплачено.

Однак, суд зауважує, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Отже, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази, які подані представником позивача, є підставою для їх відшкодування.

Суд враховує, що стороною відповідача подано до суду заперечення щодо задоволення вимог позивача в частині понесених витрат на правничу допомогу. Представник відповідача не погоджується як з розміром правової допомоги, заявленим до стягнення, так і з наданими на його підтвердження доказами.

Аналізуючи перелік і розмір наданих Адвокатським бюро послуг, суд частково погоджується з доводами сторони відповідача щодо їх завищення, зокрема в частині витраченого адвокатом позивача часу на підготовку позовної заяви - 3,5 год., оскільки з матеріалів справи вбачається про звернення позивача з аналогічними позовами про стягнення грошових коштів на підставі ст. 625 ЦК України, але за інші періоди, тобто підготовка позову не потребувала таких зусиль (часу) адвоката.

Також суд зазначає, що справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження в одному судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що загальний розмір витрат на правову допомогу є завищеним, не відповідає критерію розумності, справедливості та співмірності, виходячи з обставин справи, предмету та підстав позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог представника позивача, шляхом ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 264, 265, 270, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву адвоката Романченка Олексія Михайловича - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

В іншій частині заяви - відмовити.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня підписання (складення).

Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено в день його підписання (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Суддя А. Ю. Цуранов