ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8233/24 Справа № 210/6872/21 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В.Є. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 210/6872/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , Криворізька міська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги відповідачів Криворізької міської ради та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бузинарська Діана Миколаївна, на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року, яке ухвалене суддею Сільченком В.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 14 червня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , про визнання дій протиправними, визнання не чинним рішення органу місцевого самоврядування, визнання незаконним державну реєстрацію земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником гаража, який розташований на АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка для будівництва гаража була надана за рахунок відчудження із земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 народних депутатів №539 від 26.12.1997 року та №410 від 13.09.1996 року. Зазначеним рішенням Криворізькому бюро технічної інвернатиризації доручено внести зміни в технічну документацію гр. ОСОБА_4 (колишнього власника домоволодіння).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24.06.2010 року за ОСОБА_1 визнано право власності на гараж «А», площею 110 кв.м, по АДРЕСА_1 .

Рішенням виконкому Жовтневої районної у місті ради народних депутатів №299 від 21.07.2010 року гаражу з двома оглядовими ямами присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що його право власності грубо порушено з наступних підстав.

Листами від 15.08.2019 року на ім`я міського голови ОСОБА_5 та голови Покровської районної у місті ради Коритніка В.М, ОСОБА_1 повідомляє, що має намір зареєструвати право власності або користування на земельну ділянку для розміщення індивідуального гаражу, право на який зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відразу після подачі листа, позивач звернувся до проектної організації та замовив відповідні послуги.

12.03.2020 року суміжний землекористувач, власник домоволодіння по провулку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , від імені якої діяла ОСОБА_6 , мама нового власника домоволодіння по АДРЕСА_1 , на сьогоднішній день ОСОБА_3 , для приватизації присадибної ділянки, звернулась до ФОП ОСОБА_2 для підготування технічної документації, в яку внесено неправдиві вівдомості щодо власника гаражу належного ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , зазначивши відомості, що власник не встановлений не вчинила перевірку, що земельна ділянка під гаражем відчужена і їй присвоєна інша поштова адреса, в подальшому на підставі неправдивих відомостей продовжила процедуру отримання кадастрового номеру на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , в яку ввійшли межі земельної ділянки під гаражем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що є грубим порушенням.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.05.2020 року, укладеного між продавцем ОСОБА_4 , від імені якої на підставі довіреності діяла ОСОБА_6 , та покупцем ОСОБА_3 , сторони погодили продаж житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та зазначено, що житловий будинок розміщений на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд з кадастровим номер :04:451:0010.

Отже, виготовлена технічна документація ФОП ОСОБА_2 з неправдивими відомостями була подано до Держгеокадастру в результаті чого було сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :04:451:0010 та зареєстровано право власності, а проектована земельна ділянка під належний ОСОБА_1 на праві приватної власності гараж, безпідставно включена ФОП ОСОБА_2 до цієї земельної ділянки.

Згідно відповіді від 25 травня 2020 року Відділу у Криворізькому районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування кадастрового номеру :04:451:0010, зазначено наступне: за даними Державного земельного кадастру земельна ділянка комунальної власності по провулку Давидовського 1 у Покровському районі, площею 0,1000 га, на підставі «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, розробленої ФОП ОСОБА_2 у 2020 році, зареєстрована та вважається сформованою, на той час відомості про власника були ще відсутні», а також підтверджено, що виник земельний спір, так як належний ОСОБА_1 на праві приватної власності гараж за адресою: АДРЕСА_1 , розташований в межах сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010, відповідно виправлення помилки в даних Державного земельного кадастру можливо після вирішення земельного спору та внесення відповідних змін документації із землеустрою.

У зв`язку з викладеним позивач просив суд: визнати незаконними дії землевпорядника фізичної особи підприємця ОСОБА_2 щодо внесення відомостей при виготовленні технічну документації на земельну ділянку з кадастровим номером :04:451:0010; визнати нечинним рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка з кадастровим номером :04:451:0010 та рішення про затвердження технічної документації виготовленої ФОП ОСОБА_2 , визнати незаконною державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010 та скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010; визнати за ОСОБА_1 право на земельну ділянку на якій розміщений гараж за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права, здійснивши поділ земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010, сформувавши земельну ділянку з новим кадастровим номером під розміщення існуючого гаража за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належного на прав власності ОСОБА_1 ; стягнути витрати повязані з розглядом справи.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Визнано незаконними дії землевпорядника фізичної особи підприємця ОСОБА_2 щодо внесення відомостей при виготовленні технічної документації на земельну ділянку з кадастровим номером :04:451:0010.

Визнано нечинним рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка з кадастровим номером :04:451:0010 та рішення про затвердження технічної документації виготовленої ФОП ОСОБА_2 , визнано незаконною державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010 та скасовано державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010.

Визнано за ОСОБА_1 право на земельну ділянку на якій розміщений гараж з адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права, здійснивши поділ земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010, сформувавши земельну ділянку з новим кадастровим номером під розміщення існуючого гаража за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належного на прав власності ОСОБА_1 .

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1816,00 гривень.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені у зв`язку з розглядом справи, а саме за виготовлення проекту у розмірі 11 000,00 гривень та за проведення експертизи у розмірі 5300,00 гривень.

Стягнуто з Криворізької міської ради на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань витрати понесені у зв`язку з розглядом справи за проведення експертизи у розмірі 5300,00 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач Криворізька міська рада просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність рішення вимогам ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обгрунтованості.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було порушено механізм поділу, формування земельної ділянки та оформлення права власності, а також допущено підміну судовим органом компетентного та повноважного органу Криворізької міської ради, що має виключні повноваження стосовно врегулювання спірних земельних відносин.

Позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 право на земельну ділянку на якій розміщений гараж з адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права, здійснивши поділ земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010, сформувавши земельну ділянку з новим кадастровим номером під розміщення існуючого гаража за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належного на праві власності ОСОБА_1 судом задоволено з порушенням приписів Конституції України, Земельного кодексу та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:451:0010 перебуває у приватній власності, а орган місцевого самоврядування не може бути замовником технічної документації із землеустрою щодо її поділу та здійснювати фінансування з міського бюджету розробки технічної документації.

Зазначає, що статтею 121 ЗК України встановлено норми безоплатної передачі земельних ділянок у власність, а саме для гаражів не більше 0,01 га, тоді як позивач претендує на земельну ділянку, площею 0,0172 га, для розміщення гаражу та суд визнав за позивачем право на цю земельну ділянку.

Також, вказує й на те, що на підставі рішень виконкому Жовтневої районної у місті Ради народних депутатів №539 від 26.12.1997 року та №410 від 13.09.1996 року фактично змінено межі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виділення з її меж трьох окремих ділянок, площами 100,50 та 50 кв.м., на яких вподальшому було збудовано гаражі, тоді як позивач претендує на іншу площу земельної ділянки.

В апеляційній скарзі відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції невірно застосовано положення статті 28 Закону України «Про землеустрій» та не визначено у чому ж саме безпосередньо полягає незаконність її дій під час розроблення технічної документації із земелеустрою, які обставини та фактичні дані свідчать про недостовірність матеріалів технічної документації із землеустрою, які недоліки технічної документації вплинули на якість землевпорядних робіт. Наполягає на тому, що під час розроблення технічної документації із землеустрою нею було дотримано вимог ст. 34 Закону України «Про державний земельний кадастр» та відображені на плані всі наявні об?єкти нерухомого майна, які знаходяться на земельній ділянці, та використано дані КП ДОР «Криворізьке БТІ» щодо власників нерухомого майна, яке розташовано на земельній ділянці.

В апеляційній скарзі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бузинарська Д.М., просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010 є ОСОБА_3 . З позовної заяви встановлено, що основною вимогою ОСОБА_1 є встановлення за ним права власності на земельну ділянку, якою володіє саме ОСОБА_3 , а тому суб?єктами спірних правовідносин є особи, які, кожна окремо, вважають, що саме вона має право на це майно, тобто, суд першої інстанції повинен був вирішити спір про право на земельну ділянку, а тільки потім визначати незаконними ухваленні рішення та складені документи.

Наполягає на тому, що суд першої інстанції, поклавши в основу оскаржуваного рішення суду встановлення факту про те, що третя особа ОСОБА_3 та її мати ОСОБА_7 подали неправдиві дані до Криворізької міської ради та ФОП ОСОБА_2 , які призвели до складання незаконної технічної документації та формування земельної ділянки, не визначився із належним відповідачем у справі.

Вказує, що належним відповідачем у справі має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, а спір виник саме з приводу земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010, власницею якої є ОСОБА_3 .

Також, вказує на ту обставину, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем земельної ділянки, що не було враховано судом першої інстанції.

У відзиві на апеляційні скарги відповідача Криворізької міської ради та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бузинарська Діана Миколаївна, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ковалик М.Ф., зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідачку ФОП ОСОБА_2 , представника відповідача Криворізької міської ради Паламарчук Є.П. та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 - адвоката Бузинарську Д.М., які, кожна окремо, підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити, позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Ковалик М.Ф., які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити їх без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційних скарг та відзиву на апеляційні скарги відповідача Криворізької міської ради та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бузинарська Діана Миколаївна, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 став власником гаража на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24.06.2010 по справі № 2-5138/2010 (том 1, а.с. 15, 165), яким позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання права власності на самочинно збудований гараж задоволено в повному обсязі. Визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудований гараж «А» 2005 року побудови, площею 110 кв.м. по АДРЕСА_1 та зобов`язано КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудований гараж «А» 2005 року побудови, площею 110 кв.м., по АДРЕСА_1 . Рішення суду набрало законної сили.

Гараж побудовано згідно узгодженої схеми та проекту, виготовленого НДІ «Проектреконструкція», з послідуючим благоустроєм прилеглої території.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області № 299 від 21.07.2010 «Про присвоєння поштової адреси» (том 1, а.с. 16), вирішено присвоїти поштову адресу, АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області № 410 від 13.09.96 «Про відчуження та надання земельної ділянки у приватному секторі» (том 1, стор. 13), вирішено:

1. Дозволити гр. ОСОБА_4 відчуження земельної ділянки площею 100 кв. м з присадибної ділянки АДРЕСА_1 .

2. Надати гр. ОСОБА_8 , який мешкає на АДРЕСА_2 земельну ділянку площею 50 кв.м для будівництва на АДРЕСА_1 .

3. Надати гр. ОСОБА_9 , який мешкає на АДРЕСА_3 земельну ділянку площею 50 кв.м для будівництва гаража на АДРЕСА_1 .

4. Криворізькому бюро технічної інвентаризації внести зміни в технічну документацію гр. ОСОБА_4

5. Гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виготовити та узгодити проект забудови гаражів.

Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області № 539/3 від 26.12.97 «Про надання земельних ділянок для будівництва гаражів» (том 1, стор. 14), вирішено надати земельні ділянки для будівництва гаражів громадянам: ОСОБА_10 , який мешкає на АДРЕСА_4 надати земельну ділянку площею 75,0 кв.м для будівництва гаражу розміром 5,0 м х 10,0 м на АДРЕСА_1 за рахунок відчуження із земельної ділянки ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді № С-198/0-0.22-206/135-19 від 13.11.2019 ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділу у Криворізькому районі (том 1, а.с. 25), зокрема, зазначено, що з метою встановлення обставин щодо розгляду заяви на підставі звернення від 24.12.2019 року ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під розміщення існуючого гаражу зазначено, що заява розглядається, проект рішення буде повідомлено.

Відповідно до рішення Криворізької міської Ради № 4697 від 22.04.2020 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючими забудовами (будівлями, спорудами)» (том 1, а.с. 26, 151), вирішено надати заявникам (додаток) дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючими забудовами (будівлями, спорудами).

У витягу з додатка заявником вказано - ОСОБА_1 , об`єкт - гараж, адреса - АДРЕСА_1 , вид використання земельної ділянки - для будівництва індивідуальних гаражів, орієнтовна площа земельної ділянки - 0,0172 га.

Відповідно до протоколу №2 засідання комісії з питань вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок індивідуальної житлової забудови та додержання громадянами правил добросусідства земельного комітету Покровської районної в місті ради від 01.07.2020 року, на засіданні комісії з питань вирішення земельних спорів щодо межземельних ділянок індивідуальної житлової забудови та додерження громадянами правил добросусідства, власник домоволодіння АДРЕСА_5 , не з`явився, відповідно було погоджено межі між домоволодіннями АДРЕСА_5 (том 1 а.с. 152).

ОСОБА_1 замовлено проект землеустрою на земельну ділянку під існуючий гараж, але погодити не виявилось можливим, не зважаючи на повідомлення Держгеокадастр, Криворізьку міську раду про існуючий спір щодо земельної ділянки, відповідно до листа Департаменту регулювання містобудівною діяльністю та земельних відносин від 08.09.2020 року, щодо розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 під розміщення існуючого гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , виконаний ФОН ОСОБА_11 , повідомлено, що проект не погоджено, так як зазначена земельна ділянка є частиною ділянки, яка надана у власність громадянці ОСОБА_3 відповідно до рішення №4848 від 30.06.2020 року, і що земельний спір вирішується виключно судом.

Відповідно до листа щодо врегулювання земельних відносин № С-81/0-0.22- 81/135-20 від 25.05.2020 ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділу у Криворізькому районі (том 1, а.с. 30, 159), вказано, що 15.05.2020 до відділу надійшло звернення від гр. ОСОБА_1 про скасування кадастрового номеру :04:451:0010 на присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_1 та прийняття відповідних заходів реагування.

За даними Державного земельного кадастру, на поточну дату, земельна ділянка комунальної власності по АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, на підставі «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», розробленої ФОП ОСОБА_2 у 2020 році, зареєстрована та вважається сформованою :04:451:0010), відомості про власника (користувача) земельної ділянки відсутні.

Під час розгляду його звернення з`ясовано, що між власником домоволодіння по АДРЕСА_1 та гр. ОСОБА_1 (власник існуючого гаражу по АДРЕСА_1 ), якому на підставі рішення міської ради від 22.04.2020 № 4697 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виник земельний спір в частині користування земельними ділянками, а саме: гараж ОСОБА_1 розташований в межах сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010.

Згідно висновку експертизи, призначеної судом за клопотанням сторони, встановлено, що під час виїзду на об`єкти дослідження - земельні ділянки з розташованими на них будівлями і спорудами за адресами: АДРЕСА_5 , експертом перевірено відповідність фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації - технічних паспортах та технічній документації із землеустрою.

Встановлено, що фактичне розташування будівель та споруд по АДРЕСА_1 відповідає архівній справі технічної документації на житловий будинок, наданої КП «КРБТІ» ДОР» (том 1, а.с.. 202-207), окрім того, що Погріб літ. «В» напівзруйнований, Вбиральня літ. «Д» відсутня.

Також, фактичне розташування гаражу літ. «А» по АДРЕСА_1 відповідає розташуванню на Плані розташування будівель і споруд на земельній ділянці, виготовленого КП ДОР «КЕТІ» (том 1, а.с. 11).

В межах земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010 по АДРЕСА_1 , розташовані будівлі гаражів з чотирма воротами (два з яких належать ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 ), які у архівній справі технічної документації на житловий будинок, наданої КП «КРБТІ» ДОР» (том 1, а.с. 202-207), позначені «1 нж» та вказано, що власник не встановлений.

В`їзд до цих гаражів здійснюється зі сторони вулиці Женевська у місті Кривому Розі.

Отже, після аналізу наданої документації, натурного обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010 житлового будинку по АДРЕСА_1 та будівлі гаражів АДРЕСА_1 експертом встановлено, що має місце човне накладення земельної ділянки, яку заплановано було відвести ОСОБА_1 для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0172 га, по АДРЕСА_1 , згідно рішення № 4697 від 22.04.2020 Криворізької міської ради, на земельну ділянку з кадастровим номером :04:451:0010 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , яку передану у власність ОСОБА_3 згідно рішення № 4828 від 30.06.2020 Криворізької міської ради - графічно накладання зображено на малюнку 4.

Встановити межі земельних ділянок по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 , одна відносно іншої, не можливо, оскільки межі земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010, площею 0,1000 га, по АДРЕСА_1 , сформовані та оформлене право власності на землю, а межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 проєктні та не встановлені.

Також експертом встановлено, що фактично на земельній ділянці з кадастровим номером :04:451:0010, площею 0,1000 га, яку передану у власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , розташований гараж по АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано 15.08.2010. Будівля гаражу по АДРЕСА_1 не входить до права власності на житловий будинок з надвірними побудовами по АДРЕСА_1 .

Дана невідповідність могла виникнути внаслідок не врахування під час формування земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010 (розроблення Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - том 1, а.с. 33-46) іншого права власності на будівлю гаражу по АДРЕСА_1 , розташованого в межах даної ділянки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є належним, законним власником нерухомого майна гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Рішеннями Виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області у 1996 та 1997 роках фактично змінено межі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виділення з її меж трьох окремих ділянок, площами 100, 50 та 50 кв.м. відповідно, на яких у подальшому і було збудовано гаражі, один з яких і є предметом спору у даній справі. Зазначені рішення виносилось на підставі заяви ОСОБА_4 , у зв?язку з чим суд дійшов висновку, що, принаймні з 1997 року колишній користувач домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , втратив право користування та володіння земельними ділянками, виділеними з нього для будівництва вищевказаних гаражів. При цьому, суд встановив, що представник колишнього власника (користувача) вказаної земельної ділянки у 2019 році, діючи недобросовісно та, фактично, протиправно, шляхом обману, звернувся до землевпорядної організації Державний земельний кадастр щодо виготовлення технічної документації із землеустрою для подальшого оформлення права користування земельною ділянкою, приховавши відомості про власника гаражу і про те, що земельна ділянка під гаражем відчужена ОСОБА_4 . Суд також зазначив, що документи ОСОБА_1 щодо земельної ділянки були розглянуті та вирішені пізніше, аніж документи ОСОБА_3 , які були погоджені дуже швидко, без врахування повідомлення ОСОБА_1 про наявний земельний спір, та безпідставно прийнято рішення про передачу прав власності на земельну ділянку під домоволодіння по АДРЕСА_1 в межах та площі, що не відповідали первинним документам. За таких обставин, суд дійшов висновку, що наведеними вище протиправними діями та бездіяльністю відповідачів, в порушення вимог Закону та прямих, імперативних приписів ч.4 ст.41 Конституції України, позивач, фактично, протиправно був позбавлений права власності на належне йому майно.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогокодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1ст.48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц Велика палата Верховного Суду дійшла висновку, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просив суд:

- визнати незаконними дії землевпорядника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо внесення відомостей при виготовленні технічної документації на земельну ділянку з кадастровим номером :04:451:0010;

- визнати нечинним рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка з кадастровим номером :04:451:0010 та рішення про затвердження технічної документації виготовленої ФОП ОСОБА_2 , визнати незаконною державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010 та скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010;

- визнати за ОСОБА_1 право на земельну ділянку на якій розміщений гараж за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права здійснивши поділ земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010, сформувавши земельну ділянку з новим кадастровим номером під розміщення існуючого гаража за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належного на праві власності ОСОБА_1 .

Очевидно, що за таким формулюванням позовних вимог особами, питання про права та обов`язки яких вирішується судом у розглядуваній справі, є, насамперед, позивач ОСОБА_1 та власник земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010, тобто ОСОБА_3 .

Заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_3 , як власниці земельної ділянки з кадастровим номером :04:451:0010.

Більш того, ухвалене судом першої інстанції рішення фактично призвело до позбавлення останньої права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:451:0010.

Натомість ОСОБА_3 до участі у справі залучена в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, а позивач заяв чи клопотань про залучення ОСОБА_3 в якості співвідповідача не заявляв, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Процесуальний статус відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відрізняється за обсягом прав та обов`язків.

Висновки суду по суті вирішення спору про обґрунтованість або необґрунтованість позовних вимог мають бути зроблені за належного суб`єктного складу її учасників.

Незалучення до участі у справі особи, як співвідповідача, за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі №291/1024/18-ц.

Отже, у задоволенні позовних вимог слід відмовити з підстав неналежного суб`єктного складу учасників справи.

При цьому, позивач не позбавлений права звернутись до суду з новою позовною заявою для захисту своїх прав до належних відповідачів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому колегія суддів стягує з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачів Криворізької міської ради та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , а також третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 судові витрати, понесені на сплату судового збору за поданя апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги відповідачів Криворізької міської ради та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бузинарська Діана Миколаївна, - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , про визнання дій протиправними, визнання не чинним рішення органу місцевого самоврядування, визнання незаконним державну реєстрацію земельної ділянки - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Криворізької міської ради судові витрати у розмірі 2 724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 2 724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 2 179 (дві тисячі сто сімдесят дев?ять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2024 року.

Головуючий:

Судді: