Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/1095/24
Провадження № 2/936/240/2024
27.11.2024 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області у складі
головуючої судді Сухої Н.І.
за участю секретаря судового засідання Дзямко А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені якої діє представик ОСОБА_2 , до Жденіївської селищної ради Мукачівського району, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -
Стислий виклад позиції сторін.
Позивачка від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулась в суд з позовом до Жденіївської селищної ради Мукачівського району, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора про визнання за ОСОБА_1 права власності на майно-земельні ділянки площею 0,05 га, 0,045га, 0,11 га, та 0,145га, загальною площею 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства на території с. Щербовець Щербовецької сільської ради, які відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 034402, виданого 25.12.1998 Щербовецькою сільською радою народних депутатів в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивовано тим, що мати позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіла позивачці ОСОБА_1 , згідно з заповітом, посвідченим Щербовецькою сільською радою Воловецького району за реєстровим від 02.03.1993 №1, все її майно, де б воно не було, з чого б не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право. Даний заповіт не змінено та не скасовано.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві приватної власності майно, зазначене в заповіті, в т.ч. на земельні ділянки. Факт належності цих земельних ділянок ОСОБА_3 підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 034402, виданим 25.12.1998 Щербовецькою сільською радою народних депутатів.
Позивачка за оформленням спадкового майна за заповітом до нотаріуса не зверталася та стала головою дворогосподарства після смерті своєї матері у зв`язку з фактичним вступом в управління спадковим майном за правилами ЦК УРСР, виготовила технічний паспорт на будинок і зареєструвала право власності, що підтверджуюється довідкою Жденіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області від 09.07.2024 № 157 та актом обстеження дворогосподарства від 26.06.2024 № 76.
Заяви, клопотання учасників справи
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, скерували до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують повністю та просять такий задовольнити.
Представник відповідача Жденіївської селищної ради Мукачівського району у судове засідання також не з`явився, однак звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради Мукачівського району за наявними в матеріалах справи документами.
Третя особа - завідувач Воловецької державної нотаріальної контори В.Т. Дідренцел на розгляд справи також не з?явилась, скерувавши до суду заяву про розгляд справи без їїучасті.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальноготехнічногозасобу не здійснюється.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 24.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
10.10.2024 ухвалою суду було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Воловецьку державну нотаріальну контору Мукачівського району Закарпатської області.
Ухвалою суду від 31.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу сулового розгляду .
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, дійшов наступних висновків.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.02.1946 ОСОБА_4 (мати позивачки) народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 01.03.1967 зареєстрованого у с. Щербовець, Воловецького району Закарпатської області, ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , про що зроблено відповідний запис за №4.
Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 13.06.1998 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві приватної власності майно, зазначене в заповіті, а також на земельні ділянки згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №034402.
02.03.1993 спадкодавець ОСОБА_3 залишила заповіт на користь позивачки- ОСОБА_1 , який посвідчений секретарем Щербовецької сільської ради Воловецького району за реєстровим від 02.03.1993 №1.
Згідно з заповітом, все їїмайно, де б воно не було, з чого б не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своїй дочці ОСОБА_1 . Даний заповіт не змінено та не скасовано.
Відповідно до заяви Воловецької державної нотаріальної контори №335/01-16 від 24.10.2024 згідно даних Спадковогореєстру та Алфавітної книги обліку спадкових справ за померлою 12.06.1998 спадкова справа не заведена, наявний у матеріалах справи заповіт на день відкриття спадщини, є чинний.
Згідно з довідкою №157 від 05.07.2024, виданої виконавчим комітетом Жденіївської селищної ради та акта обстеження дворогосподарства від 26.06.2024 № 76. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном дворогосподарством будинком АДРЕСА_1 з часу смерті її матері з 12.06.1998. Інших спадкоємців згаданого дворогосподарства не встановлено. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав 392893304 від 29.08.2024 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вищезазначений житловий будинок.
Факт належності земельних ділянок ОСОБА_3 підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 034402, виданим 25.12.1998 Щербовецькою сільською радою народних депутатів на земельні ділянки площею 0,05 га, 0,045га, 0,11 га, та 0,145га, загальною площею 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства на території с. Щербовець Щербовецької сільської ради.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із ст. 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
До правовідносин, які виникли між сторонами, у тому числі спірних правовідносин, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі -ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі -ЦК України).
Правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , регулюються нормами ЦК УРСР.
Згідно з п.п. 4 та 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.
Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
Відповідно до статей 524, 529 ЦК УРСРспадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти та дружина померлого.
Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.
Згідно з пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.
Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 роз`яснено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.
Земельного кодексу України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце, зокрема, за одержання у встановленому порядку державного акта на землю (зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 350/67/15-ц ).
Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 02.03.1993 спадкодавець ОСОБА_3 залишила заповіт на користь позивачки - ОСОБА_1 , який посвідчений секретарем Щербовецької сільської ради Воловецького району.
Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 залишилося майно, в тому числі: земельні ділянки площею 0,05 га, 0,045га, 0,11га, та 0,145га, всього загальною площею 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства в селі Щербовець, Мукачівського району Закарпатської області відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 034402 в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем. Факт родинних зв`язків підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , виданим 27.02.1946, свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 01.03.1967, архівною довідкою від 03.11.2023 №Щ-1054/01-17 Державного архіву Закарпатської області, рішеннями Воловецького районного суду від 15.11.2023 №936/1291/23 та від 15.03.2024 у справі №936/262/24.
Відповідно до виписки №1 з погосподарської книги виданої Жденієвською селищною радою від 13.08.2024, акта №16 обстеження дворогосподарства- будинку АДРЕСА_2 виданого Жденієвською селищною радою, довідки №157 від 05.07.2024 виданої Жденієвською селищною радою підтверджується, що позивачка фактично прийняла спадщину відповідно до приписів ЦК УРСР.
Належних, допустимих та достатніх доказів у спростування висновків суду стороною відповідача до матеріалів цивільної справи не подано.
Пунктом 3.1 листа Вищогоспеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 встановлено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.
Відповідно до положень, викладених у ст. ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим цивільного процесуального кодексу відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити (частина перша статті 264 ЦПК України).
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 слід визнати право власності на майно - земельні ділянки площею 0,05 га, 0,045 га, 0,11 га, та 0,145га всього загальною площею 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства в селі Щербовець, Мукачівського району Закарпатської області відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 034402 в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судові витрати в справі слід покласти на позивача.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 258, 263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Жденієвської сільської ради Мукачівського району, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на майно земельні ділянки площею 0,05 га, 0,045 га, 0,11 га, та 0,145га всього загальною площею 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства в селі Щербовець, Мукачівського району Закарпатської області відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 034402 в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

представник позивача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 ;

відповідач: Жденієвська селищна рада Мукачівського району Закарпатської області, , місцезнаходження: вул. Шевченка, 141, селище Жденієво, Мукачівський район, Закарпатська область;

третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Карпатська, 68, селище Воловець, Мукачівський район, Закарпатська область, .

Суддя Наталія Суха