Справа № 199/6590/24
Провадження № 2-з/0203/78/2024
УХВАЛА

13 вересня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Колесніченко О.В., розглянувши у провадженні № 2-з/0203/78/2024 заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 пред`явила через суд позов до АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс», визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамару Миколаївну, приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецьку Оксану Олександрівну, з вимогами визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 28, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною 22 лютого 2022 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» в розмірі 131 113 грн., обґрунтовуючи такі вимоги тим, що пред`явлена до стягнення заборгованість у зазначеному розмірі не є безспірною, оскільки розрахунок такої заборгованості відсутній, виконавчий напис вчинений на підставі договору, укладеного у простій письмовій формі, а не у нотаріальній, і, крім цього, відповідачем про наявність боргу їй не повідомлялося, тому позивач просила суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07 листопада 2023 року заява передана в провадження судді Колесніченко О.В.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №69608303, відкритому на підставі виконавчого напису № 28 від 22 лютого 2022 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, яким з позивача стягується на користь АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість у розмірі 131 113,36 грн., обґрунтовуючи це тим, що з позивача на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. безпідставно проводиться стягнення заборгованості з заробітної плати позивача за місцем її роботи у Південно-Східному міжобласному територіальному відділенні антимонопольного комітету України. З метою недопущення безпідставного стягнення суми із заробітної плати на підставі виконавчого документу, який не підлягає виконанню, через його очевидну протиправність, задля відновлення порушених прав позивача потрібно буде докласти значних зусиль та витрат. Таким чином, у разі задоволення позову виконання рішення суду буде ускладнене, а вчинений виконавчий напис порушує права позивача і їх відновлення буде істотно ускладнене або взагалі неможливе через фактичне примусове його виконання, з огляду на те, що по суті відбудеться виконання виконавчого документу, який не підлягає виконанню та оскаржується в судовому порядку.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 вересня 2024 року заява передана в провадження судді Колесніченко О.В. 13 вересня 2024 року.

Розглянувши заяву, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 28, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № R01.00400.007071851 від 06 жовтня 2020 року за період з 06 вересня 2021 року по 10 січня 2022 року включно у розмірі 131 113,36 грн. (а.с. 30).

Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною 10 серпня 2022 року відкрито виконавче провадження № 69608303 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 131 113,36 грн. (а.с. 31).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною від 12 серпня 2024 року звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , яку остання отримує у Південно-Східному міжобласному територіальному відділенні Антимонопольного комітету України (а.с. 32-33).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову за висновками Верховного Суду України в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника), через що заходи забезпечення мають гарантувати можливість ефективної реалізації на практиці вимоги позивача на випадок розв`язання спору на його користь.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, на що звертав увагу судів Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову визначені ст. 150 ЦПК України, пунктом 6 частини 1 якої передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Пунктом 3 частини 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса визначений як виконавчий документ, що підлягає примусовому виконанню відповідно до вказаного Закону.

Суд, перевіривши матеріали цивільної справи, відповідно до ст. 149 ЦПК України знайшов подану заяву обґрунтованою, виходячи з предмету позову - визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню, пред`явленого боржником з підстав вчинення такого напису за спірною заборгованістю та на підставі скасованого нормативного акту, які сукупно з обставинами фактичного проведення виконання такого виконавчого документу за рахунок заробітної плати позивача, дають достатні підстави вважати наявним ризик фактичного виконання виконавчого документу до вирішення спору про його законність і наявність підстав для такого виконання, що без зупинення такого стягнення на час вирішення даного спору може істотно ускладнити виконання рішення суду, а так само, ускладнити поновлення порушених прав позивача з повернення стягнутих коштів, в тому числі, і в судовому порядку, що потребуватиме зусиль та витрат, а тому суд приходить до висновку, що належить допустити забезпечення позову у співмірний із заявленими вимогами спосіб за п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України - зупинення стягнення на підставі оскаржуваного боржником (позивачем у справі) виконавчого напису нотаріуса №696 від 29 вересня 2020 року до набрання рішенням суду у цій справі законної сили, про що і постановляє цю ухвалу згідно з ч. ч. 1, 6, 7 ст. 153 цього Кодексу.

Підстав для обов`язкового надання зустрічного забезпечення позивачем, яка має постійну реєстрацію місця проживання в Україні, за ч. 3 ст. 154 ЦПК України на момент постановлення цієї ухвали суд не вбачає, а із забезпеченням позову пов`язані ризики неотримання виконання за грошовими зобов`язаннями, потенційні збитки від яких підлягають попередньому доведенню відповідачем, внаслідок чого надання зустрічного забезпечення наразі недоцільне.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 149, 150, 153, 157, 260-261, 431 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) задовольнити, забезпечивши позов без вжиття заходів зустрічного забезпечення.

Зупинити стягнення, що проводиться у виконавчому провадженні № 69608303 на підставі виконавчого напису, вчиненого 22 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, зареєстрованого в реєстрі за № 28, за яким стягується заборгованість з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» в розмірі 131 113,36 грн., до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 199/6590/24.

Копію цієї ухвали видати негайно заявнику, відповідачу та приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькій О.О.

Виконати вжиті заходи забезпечення позову негайно в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», на підставі цієї ухвали, яка має силу виконавчого документу, незалежно від відкриття виконавчого провадження.

Пред`явити цю ухвалу про забезпечення позову до виконання строком у три роки з наступного за днем її постановлення дня. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її підписання, але з цього дня може бути оскаржена впродовж 15 днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з правом обов`язкового поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги впродовж 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко