Провадження №2/359/1161/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2024 р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засівання Дьяченку В.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити місце проживання дітей, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з їх батьком ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що сторони в справі перебували в шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей. Після розірвання шлюбу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 близько місяця проживали разом із матір`ю, проте починаючи з 2017 року діти переїхали до батька та з того часу по день звернення до суду проживають разом з ним та перебувають на повному його утриманні. Відповідач не чинить спротиву, щодо місця проживання дітей разом з позивачем але офіційну згоду на це не дає.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 11.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 13.02.2024 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенню.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала, щодо їх задоволення.

Представник третьої особи, служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради в судове засідання не з`явився. Подав заяву у якій просив проводити розгляд справи без його участі.

Судом встановлено, що 23 вересня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області було складено актовий запис № 518. Після реєстрації шлюбу прізвище погруддя ОСОБА_1 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, складено актовий запис № 649 від 28.11.2007 року (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син - ОСОБА_4 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, складено актовий запис № 232 (а.с.7).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 03 травня 2017 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.8).

14 вересня 2018 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу прізвище подружжя ОСОБА_1 . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.9).

У ОСОБА_1 та ОСОБА_8 народилося двоє дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_9 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с. 10,11).

З акту обстеження житлово-побутових умов від 27 грудня 2023 року слідує, що в АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_1 поживають: з 1986 року теща ОСОБА_10 , дружина ОСОБА_8 , з народження дочка ОСОБА_3 , з народження син ОСОБА_4 , з народження син ОСОБА_9 та з народження дочка ОСОБА_9 (а.с.12)

Згідно ч.3 статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Статтею 11 цього ж Закону визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до положень статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

З вище вказаної норми слідує, що орган опіки та піклування чи суд вправі визначити місце проживання дитини виключно лише у разі наявності спору між матір`ю та батьком.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Як вбачається з доводів позовної заяви та з пояснень сторін наданих у судовому засіданні, у ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відсутній спір щодо місця проживання дітей.

З висновку органу опіки та піклування сліду, що позивач, громадянин ОСОБА_1 , не надав жодних документів, а орган опіки та піклування не встановив факти, що свідчили б про наявність спору між батьками щодо визначення проживання дитини. В результаті чого орган опіки та піклування прийшов до висновку про відсутність предмету спору.

За змістом положень статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги мають очевидно штучний характер, між сторонами не існує спору щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, вочевидь позивач зловживає процесуальними правами, що суперечать завданню цивільного судочинства, в зв`язку з чим у задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до положень статей 133, 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою у позові, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-83, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.04.2024 року.

Суддя Чирка С.С.