Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/976/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2024 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/976/23,

сторони по справі:

позивач акціонерне товариство «СЕНС БАНК»

відповідач ОСОБА_1 ,

вимоги позивача стягнення коштів,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши справу у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку загального позовного провадження.

«І.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача»

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з ОСОБА_1 3 % річних та інфляційні втрати за невиконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків.

Вимоги позову позивач обґрунтовував тим, що 28.07.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 уклали договір кредиту № 962/52-РКМ36 згідно умов якого відповідач отримав кредит на суму 49800 доларів США зі сплатою 15.5 % річних.

Позичальник у встановлений строк свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 962/52-РКМ36 від 28.07.2008 року.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 01.04.2014 року по справі №390/14 позовні вимоги Банку були задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі - 1479650 гривень та 15196,50 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06.10.2014 року у справі №755/25515/14-ц вирішено видати АТ «Укрсоцбанк», - виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків №390/14 від 01.04.2014 року.

Оскільки рішення третейського суду виконане не було, позивач просить стягнути на підставі ст. 625 ЦК України з відповідача на його користь 3% річних та інфляційні втрати, які складають: 220001,74 грн - заборгованість 3% та 841581,23 грн заборгованості інфляційних витрат.

10.09.2019 загальними зборами акціонерів акціонерного товариства «Альфа-Банк» (надалі -АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером AT «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно рішення №5/2019 єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 та Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк від 15.10.2019 було затверджено Передавальний акт, таким чином АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк».

12.08.2022 затверджено статут акціонерного товариства у новій редакції щодо зміни найменування з Акціонерного товариства з АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК»

Зважаючи на казане АТ «СЕНС БАНК» просить стягнути на його користь вказані суми з відповідача а також понесені судові витрати.

Представник відповідача подав до суд відзив, у якому щодо задоволення позову заперечив посилаючись на його безпідставність, вказав що відповідачем кредитні кошти не отримувалися та не використовувалися. Крім того, вказав, що позивачем не долучено до матеріалів справи копії рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 01.04.2014 року по справі №390/14.

Також представник відповідача у відзиві заперечив правильність розрахунків суми заборгованості, а також зауважив, що банком неодноразово виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків пред`являвся до виконання, але державним виконавцем виносилися постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з його невідповідністю вимогам та правилам діловодства. Станом на 13.12.2023 року виконавчий документ повторно до примусового виконання не пред`являвся.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій щодо доводів відповідача заперечив та додатково вказав, що у зв`язку із відсутністю у представника позивача примірника рішення третейського суду, він лише після ознайомлення з примірником рішення від 01.04.2014 року дізнався, що рішенням третейського суду стягнено заборгованість за двома кредитними договорами № 962/52-РКМ36 від 28.07.2008 та № 962/58-РКМ41 29.08.2008 року, у зв`язку з чим долучив копію кредитного договору № 962/58-РКМ41 29.08.2008 року.

«ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи»

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій вимоги позову підтримав, наполягав на їх задоволенні, справу просив розглянути у його відсутність.

Відповідач та його представник в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечили. Представник відповідача ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування строків повної давності.

«ІІІ. Процесуальні дії у справі»

13.07.2023 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

12.09.2023 судом постановлено ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання.

21.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

«IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин»

28.07.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 962/52-РКМ36 згідно умов якого відповідач отримав кредит на суму 49800 доларів США зі сплатою 15.5 % річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05.07.2011.

29.08.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 962/58-РКМ41 згідно умов якого відповідач отримав кредит на суму 47800 доларів США зі сплатою 15.5 % річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05.09.2011.

Відповідно до п.6.2 вищевказаних кредитних договорів сторонами погоджено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів спір розглядається одноособово третейським суддею Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків Ярошовцем В.М.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 26.08.2011 у справі № 2-267/11 відмовлено відповідачу в задоволенні позову до ПАТ «'Укрсоцбанк»' про визнання договорів кредиту № 962/52-РКМ 36 від 28.07.2008, № 962/58-РКМ 41 від 29.08.2008 та договорів застави майна б/н від 28.07.2008, б/н від 29.08.2008 недійсними, пунктів 6.2 договорів кредиту № 962/52-РКМ 36 від 28.07.2008, № 962/58-РКМ 41 від 29.08.2008 та пунктів 6.1 договорів застави майна б/н від 28.07.2008, б/н від 29.08.2008 нікчемними.

Вказане рішення суду набрало законної сили 02.09.2011 року та в апеляційному порядку відповідачем не оскаржувалося.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 01.04.2014 року по справі №390/14 позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» були задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитними договорами № 962/52-РКМ36 від 28.07.2008 та № 962/58-РКМ41 від 29.08.2008 в сумі 1479650,55 грн та 15196,50 грн третейського збору.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06.10.2014 року у справі №755/25515/14-ц вирішено видати АТ «Укрсоцбанк», - виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків №390/14 від 01.04.2014 року.

10.09.2019 загальними зборами акціонерів акціонерного товариства «Альфа-Банк» (надалі -АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером AT «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

12.08.2022 Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК».

Вказані обставини підтверджуються копією кредитного договору № 962/52-РКМ36 від 28.07.2008 та № 962/58-РКМ41 від 29.08.2008; копією рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 01.04.2014 року по справі №390/14; копією рішення єдиного акціонера акціонерного товариства «Укрсоцбанк» №5/2019 від 15.10.2019; копією протоколу №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019; копією передавального акту від 11.10.2019, копією витягу з державного реєстру банків, копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копією статуту АТ «СЕНС БАНК», копією рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 26.08.2011 у справі № 2-267/11.

Згідно наданого банком розрахунком, у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення третейського суду від 01.04.2014 за період з 12.03.2017 по 23.02.2022, розрахованим на підставі ч. 2ст. 625 ЦК України, заборгованість ОСОБА_1 становить 1061582,97 грн, та складається з: 220001,74 грн - заборгованість 3% та 841581,23 грн - інфляційних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ст. 525, 526, 530 цього Кодексу, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про третейські суди» сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду.

Згідно ст. 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

«V. Оцінка суду»

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних, відповідно до статті 625 ЦК України, є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі № 918/631/19 (провадження № 12-42гс20) викладено висновок, що стаття 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

При цьому у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду наголосила, що за змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Отже, правовідношення, в якому у зв`язку із винесенням Третейським судом рішення про задоволення позовних вимог банку у відповідача виникло зобов`язання сплатити банку заборгованість за кредитним договором, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Зважаючи на вказане суд відхиляє як безпідставні доводи представника відповідача щодо відсутності відомостей про відкриття виконавчого провадження про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості згідно виконавчого листа № 755/25515/14-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 01.04.2014 року у справі №390/14 позов ПАТ «Укрсоцбанк» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитними договорами № 962/52-РКМ36 від 28.07.2008 та № 962/58-РКМ41 від 29.08.2008 в сумі 1479650,55 грн та 15196,50 грн третейського збору. Зазначене рішення третейського суду набрало законної сили та у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не оскаржувалось, станом на дату розгляду справи боржником не виконано ні в примусовому, ні в добровільному порядку. У матеріалах справи будь-які докази виконання рішення третейського суду повністю або частково відсутні.

Зважаючи на вказане суд доходить висновку про правомірність вимог АТ «СЕНС БАНК» щодо стягнення з відповідача сум згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Щодо заяви представника відповідача про застосування позовної давності.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 року у справі № 908/1394/17, від 16.11.2018 року у справі № 918/117/18, від 30.01.2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13.02.2019 року у справі № 924/312/18, та правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16 (провадження № 14-254цс19), до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і три проценти річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Від наведених висновків Велика Палата Верховного Суду не відступала.

Враховуючи те, що рішення боржником не виконане, суд вважає, що у спірних правовідносинах мало місце невиконання боржником грошового зобов`язання, яке є триваючим правопорушенням, а тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Як вбачається із матеріалів справи, подаючи позов Банк просив стягнути заборгованість з відповідачів, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 12.03.2017 по 23.02.2022. Разом з тим позов до суду було подано АТ «Сенс Банк» 05.07.2023 року.

За таких обставин суд доходить висновку, що АТ Сенс Банк має право на стягнення з ОСОБА_1 3% річних та інфляційних втрат за період з 05.07.2020 року (дата за 3 роки до дати звернення із позовом) по 23.02.2022 року, оскільки у відповідності до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, виходячи з суму боргу, визначеної рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 01.04.2014 року в сумі 1479650,55 грн.

Розмір 3 % річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК в такому разі становить:

- за період з 05.07.2020 до 31.12.2020 21830,91 грн (1479650,55 грн х 3% : 366 х 180 днів);

- за період з 01.01.2021 до 23.02.2022 51078,35 грн (1479650,55 грн х 3% : 366 х 420 днів);

Загальний розмір 3 відсотків річних за період з 05.07.2020 року по 23.02.2022 року , які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача становить 72909,26 грн.

Розмір інфляційних втрат за період з 05.07.2020 року по 23.02.2022 становить 244679,93 (1479650,55 х 1.16536332 (середній індекс інфляції за липень 2020 лютий 2022) - 1479650,55).

Зважаючи на вказане позов АТ «Сенс Банк» слід задовольнити частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти згідно ч.2 ст. 625 ЦК України за період з 05.07.2020 року по 23.02.2022 в сумі 317589 грн 19 коп., з яких 72 909 грн. 26 коп. 3 % річних, 244 679 грн 93 коп. інфляційних втрати.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

«VI. Розподіл судових витрат між сторонами»

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов АТ «СЕНС БАНК» задоволено на 29,92 % (317589,19 грн. х 100 %: 1061582,97 грн.), а тому з ОСОБА_1 на користь Т АТ «СЕНС БАНК» підлягає стягненню судовий збір в сумі 4764 грн 38 коп. (15923.74 грн. х 29,92 % : 100).

На підставі викладеного, керуючись 12, 76-81, 133, 141, 264-265 ЦПК України, ст. 525, 526, 530, 552, 610, 611, 623, 625, 1054 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість в розмірі 317589 грн 19 коп., яка складається з 72 909 грн. 26 коп. 3 % річних, 244 679 грн 93 коп. інфляційних втрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «СЕНС БАНК» судовий збір в сумі 4764 грн. 38 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач акціонерне товариство «СЕНС БАНК», місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, буд. № 100; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 23494714.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 25.11.2024.

Суддя Р. В. Вознюк