Справа №: 343/2199/23
Провадження №: 2/343/210/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Нікіфорової К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/2199/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

за участю: позивачки - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 та його представниці - адвокатки Оленин О.Ф.,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін:

позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому, із врахуванням збільшених позовних вимог, просить:

- розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 22.11.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано - Франківській області, актовий запис №286;

- після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " ОСОБА_3 ";

- малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити проживати з нею.

- стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначає, що подружнє життя у них не склалось через різні інтереси та погляди на сімейне життя. Відповідач живе лише своїми інтересами і для свого задоволення. Участі у вихованні дітей він не бере, а тому після розірвання шлюбу малолітніх дітей просить залишити проживати з нею.

У підготовчому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представниці адвокатка - Оленин О.Ф. позовні вимоги визнали, не заперечили щодо їх задоволення.

ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 07.09.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

05 жовтня 2023 року позивачка ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву про збільшення позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Ухвалою суду від 05.10.2023 надано сторонам одномісячний строк на примирення, провадження у справі зупинено.

06 листопада 2023 року ухвалою суду поновлено провадження у даній справі та цього ж дня закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

22 грудня 2023 року ухвалено заочне рішення.

Від відповідача ОСОБА_1 22.01.2024 надійшла заява про перегляд заочного рішення.

23 січня 2024 року ухвалою суду поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та прийнято заяву про перегляд заочного рішення і призначено її до розгляду.

Ухвалою суду від 07.02.2024 заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

23 лютого 2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке ухвалою суду від 26.02.2024 задоволено.

Відповідач ОСОБА_2 24.04.2024 через канцелярію суду подав заяву про поновлення провадження у справі, визнання позовних вимог та про розгляд справи без його участі.

Ухвалою суду від 24.04.2024 поновлено провадження у справі.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання ним позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

з свідоцтва про шлюб (повторне) серії НОМЕР_1 виданого 08.08.2023 Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 3) встановлено, що сторони по справі 22.11.2014 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №286.

За час спільного проживання, у сторін народилось троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 4-6).

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем, які вони враховуючи наявність малолітньої дитини не можуть вирішити в позасудовому порядку.

ІV. Оцінка суду:

заслухавши пояснення сторін, взявши до уваги визнання позову відповідачем, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (ч. 2 ст. 160 СК України).

Частиною 1 стаття 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберегти сім`ю, відповідач з цього приводу заперечень чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, позов визнав, наданий судом строк на примирення не допоміг сторонам відновити шлюбні відносини, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінювати, малолітніх дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з позивачкою.

V. Розподіл судових витрат:

згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи те, що позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1 073,60 грн (а.с. 7), позов задоволено повністю, тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на її користь.

На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114, 160 СК України, керуючись ст. 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.11.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано - Франківській області, актовий запис №286 - розірвати.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не змінювати.

Малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після розірвання шлюбу, залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: І.М.Андрусів