Справа № 713/1353/24
Провадження №2-о/713/102/24
УХВАЛА

іменем України

30.04.2024 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Кириляк А.Ю., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України про встановлення факту належності правовстановлюючих документів ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів .

Розглянувши матеріали справи, суддя встановив, що заява підлягає залишенню без руху з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (ч.4 ст.294 ЦПК України).

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

В заяві не має посилань на докази а саме те, що заявник, зверталася до органів РАЦСу з заявою про вненсення змін в актовий запис. Крім того суд зазначає, що факт належності правовстановлюючого документу може бути встановлено тільки в тому випадку коли цей документ належить особі. Як встановлено свідоцтво про народження належить ОСОБА_2 , а не заявнику.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Таким чином, заява не відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України і тому необхідно надати заявнику строк для усунення вищезазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,318 ЦПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України про встановлення факту належності правовстановлюючих документів ,- залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Антоніна КИРИЛЯК