Ухвала

Іменем України

02 травня 2024 року

м. Київ

справа № 495/7941/13-ц

провадження № 61-5515ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником Каланжовим Владиславом Івановичем , на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2023 року у складі судді: Мишко В. В., та постанову Одеського апеляційного суду від 13 березня 2024 року у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання у справіза позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Заява мотивована тим, що 07 квітня 2014 року заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі № 495/7941/13-ц позовну заяву ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором «Автопакет» № 05/12/2007/840-К/1230 від 14 грудня 2007 року у сумі 21 557,28 доларів США, що в еквіваленті становить 172 307,34 грн та судові витрати у розмірі 1 723,03 грн.

06 липня 2020 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони - задоволено та замінено сторону стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчими документами № 495/7941/13-ц, виданими Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно до постанови Білгород-Дністровського ВДВС ГТУЮ в Одеській області ВК №52726049 по примусовому виконанню виконавчого листа № 495/7941/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 172 307,34 грн було завершене 17 травня 2019 року, а виконавчий лист повернуто стягувачу.

ТОВ «Консалт Солюшенс» зазначає, що враховуючи той факт, що виконавчий лист № 495/7941/13-ц, виданий 23 травня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, щодо боржника ОСОБА_1 було повернуто постановою від 17 травня 2019 року, то строк пред`явлення цих виконавчих документів до виконання спливає щонайраніше 17 травня 2022 року.

З посиланнями на акт приймання-передачі оригіналів документів від 26 лютого 2020 року ТОВ «Консалт Солюшенс» зазначає, що серед числа оригіналів кредитної справи № 05/12/2007/840-К/1230 від 14 грудня 2007 року ОСОБА_1 та документів претензійно-позовної роботи не було передано оригінали виконавчих листів № 495/7941/13-ц, виданих 23 травня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області.

З витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається те, що на час звернення з цією заявою не здійснюються жодні виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_6 на користь ПАТ «КБ «Надра», всі провадження щодо цього боржника є завершеними, отже, не перебувають на примусовому виконанні і виконавчі листи №495/7941/13-ц, видані 23 травня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області.

Окрім того, як зазначено у відповіді УЗПВР ПМУ МЮ (м. Одеса), що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» грошових коштів не перебувають на виконанні у відділах державної виконавчої служби в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса).

Вказане, на думку ТОВ «Консалт Солюшенс», свідчить про втрату виконавчого листа №495/7941/13-ц, виданого 23 травня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, щодо боржника ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, ТОВ «Консалт Солюшенс» просило суд:

поновити ТОВ «Консалт Солюшенс» строк для пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа № 495/7941/13-ц, виданого 25 травня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про солідарне стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у сумі 21 557,28 дол. США, що в еквіваленті становить 172 307,34 грн щодо боржника ОСОБА_1 ;

видати ТОВ «Консалт Солюшенс» дублікат виконавчого листа № 495/7941/13-ц, виданого 25 травня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про солідарне стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у сумі 21 557,28 дол. США, що в еквіваленті становить 172 307,34 грн, щодо боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2023 року заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» задоволено:

поновлено ТОВ «Консалт Солюшенс» строк для пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа № 495/7941/13-ц, виданого 25 травня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про солідарне стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у сумі 21 557,28 дол. США, що в еквіваленті становить 172 307,34 грн, щодо боржника ОСОБА_1 ;

постановлено видати ТОВ «Консалт Солюшенс» дублікат виконавчого листа № 495/7941/13-ц, виданого 25 травня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про солідарне стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у сумі 21 557,28 дол. США, що в еквіваленті становить 172 307,34 грн, щодо боржника ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що

у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2021 року у справі № 460/5039/18 (провадження № 61-18869св20) зроблено висновок про те, що «якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви». Аналогічний висновок зроблено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19). З огляду на вказане правомірно стверджувати, що обов`язковими умовами видачі дублікату виконавчого документу є: доведеність факту втрати виконавчого документу; звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду;

суд першої інстанції зазначив, що Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3рп/2010 у справі № 1-7/2010 констатував, що відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили;

матеріали справи № 495/7941/13-ц не містять доказів виконання рішення суду. Виконавчі листи, що є предметом заяви, не передавалися попереднім кредитором чи органом примусового виконання судових рішень, в той час як рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 квітня 2014 року у справі № 495/7941/13-ц залишається невиконаним. У свою чергу, втрата виконавчих листів, позбавляє стягувача законного права звернутись до органів примусового виконання судових рішень та можливості отримати з боржника суми коштів, зазначених у рішенні суду;

пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05 липня 2012 року);

згідно з частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами. Тобто судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13 березня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Каланжова В. І. залишено без задоволення. Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2023 року про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

за змістом підпункту 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Зазначені обставини та практика судів України свідчать про те, що обов`язковими умовами видачі дублікату виконавчого документу є: доведеність факту втрати виконавчого документу; звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду;

суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що матеріали справи № 495/7941/13-ц не містять доказів виконання заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі № 495/7941/13-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 заборгованості, як і не містять доказів того, що стягувач, яким було ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «Консалт Солюшенс», отримав вказані виконавчі листи, у тому числі стосовно боржника ОСОБА_1 . З огляду на викладені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що на даний час вищевказані виконавчі листи втрачені. З цих підстав, апеляційний суд вважав доводи заявника апеляційної скарги з приводу того, що матеріали справи не мають доказів отримання ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «Консалт Солюшенс», виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_1 , безпідставними і необґрунтованими;

ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2021 року, яка набрала чинності, був виданий дублікат виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_6 . Проте, питання щодо видачі дублікату виконавчого листа відносно іншого боржника - ОСОБА_1 не вирішувалось, а тому представник ТОВ «Консалт Солюшенс» звернувся з заявою про видачу його дублікату та просив поновити строк для пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа № 495/7941/13-ц, як пропущеного з поважних причин;

відповідно до постанови Білгород-Дністровського ВДВС ГТУЮ в Одеській області, виконавче провадження № НОМЕР_1 по примусовому виконанню виконавчого листа № 495/7941/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 172 307,34 грн було завершене 17 травня 2019 року, після чого виконавчий лист було повернуто стягувачу, а тому строк пред`явлення цього виконавчого документу до виконання сплив 17 травня 2022 року. Оскільки про те, що виконавчий лист № 495/7941/13-ц, виданий 23 травня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області щодо боржника ОСОБА_1 , було повернуто постановою від 17 травня 2019 року ТОВ «Консалт Солюшенс» дізнався вже після закінчення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а саме 21 листопада 2022 року, то суд першої інстанції дійшов правильного і обґрунтованого висновку про те, що стягувач пропустив строк на звернення до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 . Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що строк для видачі дублікату виконавчого листа № 495/7941/13-ц пропущений заявником з поважних причин, а тому суд першої інстанції дійшов правильного і обґрунтованого висновку необхідність поновлення цього строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа;

на час звернення з цією заявою не здійснюються жодні виконавчі провадження щодо боржників ОСОБА_6 і ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра», що також підтверджено витягом з Автоматизованої системи виконавчого провадження. Тобто всі провадження щодо цих боржників є завершеними, отже, не перебувають на примусовому виконанні і виконавчі листи № 495/7941/13-ц, видані 23 травня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області. Суд першої інстанції також правильно і обґрунтовано вказав, з чим повністю погоджується колегія суддів, що відповідно до статті 18 ЦПК України, а також за змістом статті 129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції, що є недопустимим.

04 квітня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Каланжовим В. І. на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 березня 2024 року, у якій, посилаючись порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

апеляційний суд невідомо з яких мотивів зробив висновок про те, що виконавчі листи втрачено;

апеляційним судом не застосовано висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 про те, що суд може видати дублікат виконавчого листа, якщо стягувач або виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Також суди не урахували висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, де зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата і сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено;

стягувач мав звернутися до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа в строк до 17 травня 2022 року, однак звернувся з заявою до суду лише 05 грудня 2022 року і не обґрунтував того, з яких причин стягувач не цікавився про стан виконання судового рішення протягом усіх років, які поважні причини завадили дізнатися вчасно з урахуванням принципу добросовісності і обов`язку сумлінно користуватися своїми правами про стан виконання судового рішення. Отримання стягувачем інформації про повернення виконавчого листа за відсутності будь-яких даних про вжиття стягувачем заходів, які б свідчили про його зацікавленість у виконанні рішення суду на його користь, не є поважною причиною для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання;

суди також не урахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2022 року у справі № 2-346/11 та від 23 жовтня 2019 року у справі № 166/1472/18;

11 жовтня 2021 року судом першої інстанції вже розглядалось питання про видачу дублікату виконавчого листа, проте суд знову повторно розглядає дане питання та поновлює строки.

У відкритті касаційного провадження на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 березня 2024 року в частині вимог щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконанняслід відмовити з таких мотивів.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу (частина перша статті 406 ЦПК України).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку (пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

Оскарження ухвали щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання передбачено пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржені ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2023 року та постанова Одеського апеляційного суду від 13 березня 2024 року в частині вимог щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

У відкритті касаційного провадження на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 березня 2024 року в частині вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа слід відмовити з таких мотивів.

Суди встановили, що 07 квітня 2014 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі № 495/7941/13-ц позовну заяву ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» № 05/12/2007/840-К/1230 від 14 грудня 2007 у сумі 21 557,28 дол. США, що в еквіваленті становить 172 307,34 грн та судові витрати у розмірі 1 723,03 грн. Вказане рішення набрало законної сили та на його виконання було видано виконавчі документи.

Суди встановили, що матеріали справи № 495/7941/13-ц не містять доказів виконання рішення суду.

Відповідно до постанови Білгород-Дністровського ВДВС ГТУЮ в Одеській області ВП № НОМЕР_1 по примусовому виконанню виконавчого листа № 495/7941/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 172 307,34 грн було завершене 17 травня 2019 року, після чого виконавчий лист було повернуто стягувачу.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 липня 2020 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 березня 2024 року, заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони задоволено та замінено сторону стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Консалт Солюшенс».

Суди встановили, що відповідно до Акту приймання-передачі оригіналів документів від 26 лютого 2020 року серед числа оригіналів кредитної справи № 05/12/2007/840-К/1230 від 14 грудня 2007 року ОСОБА_6 та документів претензійно-позовної роботи не було передано оригінали виконавчих листів №495/7941/13-ц, виданих 23 травня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області.

Згідно витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження на час звернення з цією заявою не здійснюються жодні виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра», всі провадження щодо цього боржника є завершеними, отже, не перебувають на примусовому виконанні і виконавчі листи №495/7941/13-ц, видані 23 травня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області.

Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що:

«стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року по справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21) зроблено висновок, що: «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що: «дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року по справі № 2-1118/09 (провадження № 61-36561св18) зазначено, що: «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Приймаючи постанову, суд апеляційної інстанції, встановивши, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2009 року про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_4 на користь КС «Наші люди» невиконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист на виконанні не перебуває, його оригінал втрачено під час пересилання з виконавчої служби до КС «Наші люди» не з вини стягувача, дійшов правильного висновку про видачу дубліката виконавчого листа. При цьому судом апеляційної інстанції враховано те, що відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час вчинення виконавчої дії) належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення стягувачу, матеріали справи якого не містять. За таких обставин, колегія суддів відхиляє аргумент касаційної скарги про те, що заявник не надав доказів втрати виконавчого листа. Крім того, такий аргумент скарги зводиться до переоцінки доказів у справі, що не відноситься до процесуальних повноважень суду касаційної інстанції».

Суди встановили, що матеріали справи не мають доказів того, що стягувач, яким було ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «Консалт Солюшенс», отримав вказані виконавчі листи, у тому числі стосовно боржника ОСОБА_1 .

Таким чином, встановивши, що виконавчий лист № 495/7941/13-ц, виданий 25 травня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про солідарне стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у сумі 21 557,28 дол. США, що в еквіваленті становить 172 307,34 грн щодо боржника ОСОБА_1 втрачено, суди зробили обґрунтований висновок задоволення заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого листа.

З урахуванням того, що касаційним судом відмовлено у відкритті касаційного оскарження судових рішеньв частині вимог щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання аргументи касаційної скарги у цій частині суд відхиляє.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень в частині про видачі дубліката виконавчого листа свідчить, що правильне застосовування судами норм права в цій частині є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником Каланжовим Владиславом Івановичем , на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 березня 2024 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков