УХВАЛА

30 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 405/6268/21

провадження № 22-ц/4809/18/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Головань А.М., Мурашко С.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєхової Світлани Володимирівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєхової Світлани Володимирівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2022 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, 09 січня 2023 року позивачем подана апеляційна скарга. Позивач уклав договір про правничу допомогу з адвокатом Соколовською Євгенією Володимирівною, ордер про надання правничої допомоги від 06 січня 2023 року та договір про надання правової допомоги № 21 липня 2021 року. В ордері про надання правової (правничої) допомоги зазначено, що повноваження адвоката не обмежуються (а.с.113).

Ухвалою суду від 24 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2022 року залишено без руху, з підстав, визначених в ухвалі суду.

Оскільки недоліки апеляційної скарги скаржником усунуто у встановлений судом строк, ухвалою суду від 14 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі; встановлено строк для подачі відзиву.

03 квітня 2023 року справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 24 травня 2023 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 24 травня 2023 року відповідач ОСОБА_2 повідомила про смерть позивача у справі ОСОБА_1 , який на час смерті знаходився у Чеській Республіці.

Адвокатом Соколовською Є.В. було здійснено адвокатський запит в Консульський відділ Посольства України в Чеській Республіці щодо надання інформації про перебування громадянина ОСОБА_1 на території Чеської Республіки та з`ясування чи є вказана особа померлою (а.с.189-190).

Посольством України в Чеській Республіці адвокату Соколовській Є. надано відповідь, якою підтверджено факт смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Чеської Республіки (а.с.191). До відповіді долучено копію свідоцтва про смерть.

З копії свідоцтва про смерть, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер у місті Прага Чеської Республіки 24 лютого 2023 року (а.с.192).

Ухвалою суду від 24 травня 2023 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєхової Світлани Володимирівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2022 року до вирішення питання про з`ясування кола правонаступників померлого позивача.

Після спливу 6 місяців з дня смерті позивача, апеляційним судом здійснено запит:

1.У Кропивницьку міську державну нотаріальну контору №2 про надання інформації зі спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23 листопада 2023 року вбачається, що в спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_1 спадкова справа не заведена (а.с.201).

2. 19 грудня 2023 року Кропивницьким апеляційним судом здійснено запит до Державної міграційної служби Центрально південного міжрегіонального управління ДМС щодо надання відомостей про реєстрацію проживання осіб разом з ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , станом на 24 лютого 2023 року (а.с.203).

Відповіддю заступника начальника ДМС України Центрально південного міжрегіонального управління ДМС повідомлено, що за відомостями відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції Центрально-південного міжрегіонального управління ДМС з 04.06.2014 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначено, що з 04.04.2016, відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 20 грудня 2015 №888-VIII повноваження з реєстрації місця проживання фізичних осіб делеговано органам місцевого самоврядування. Вказано, що для більш детальної інформації вважають за доцільне направити запит до Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради (а.с.205).

3.Апеляційним судом направлено запит до Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради про надання відомостей зареєстрованих осіб, які проживали разом з ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , станом на 24 лютого 2023 року (на час смерті).

Згідно відповіді Директора департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради вбачається, що станом на 04 січня 2024 року ОСОБА_1 був зареєстрований у АДРЕСА_1 . Додатково повідомлено суд, що інформація за адресою АДРЕСА_1 є наявною в реєстрі територіальної громади (а.с.207).

4.31 січня 2024 року судом направлено запит голові квартального комітету Великобалківського мікрорайону ОСОБА_3 про витребування інформації щодо реєстрації осіб разом з ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , станом на 24 лютого 2023 року.

Усним повідомленням (телефоном) Голова квартального комітету Великобалківського мікрорайону №21 Літкевич В.В. повідомила про відсутність у неї повноважень надавати суду будь-яку відповідь/інформацію щодо реєстрації/проживання осіб з посиланням на виключну дискрецію цього питання Голови Подільської районної у місті Кропивницькому ради.

5.Апеляційним судом направлено запит про надання відомостей про реєстрацію проживання осіб разом з ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , станом на 24 лютого 2023 року (на час смерті) до Подільської районної у місті Кропивницькому ради.

Відповіддю від 12.04.2024 № 93/01-36/09-1 Голова Подільської районної у місті Кропивницькому ради В. Стецюк повідомив, що інформацією щодо реєстрації осіб, які були зареєстровані з ОСОБА_1 виконавчий комітет Подільської районної у місті Кропивницькому ради не володіє (а.с.205).

За наслідком встановленої інформації, апеляційним судом призначено судове засідання на 30 квітня 2024 для поновлення провадження у справі та вирішення питання про залучення правонаступників .

ОСОБА_2 подала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її участі.

Ухвалою суду від 30 квітня 2024 року поновлено апеляційне провадження у даній справі.

Апеляційний суд зазначає наступне при вирішенні процесуального правонаступництва у даній справі

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки.

Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом.

Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом.

Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства.

Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша стаття 48 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційним судом здійснено вищевказані запити/отримані відповіді задля з`ясування наявності спадкоємців (правонаступників) померлого ОСОБА_1 , з метою залучення у справі спадкоємців як правонаступників померлого позивача, дані правовідносини допускають матеріальне правонаступництво.

Судом, правонаступників померлого позивача у справі апелянта судового рішення ОСОБА_1 , не встановлено, а відтак апеляційне провадження у справі підлягає закриттю.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

09 січня 2023 року представником позивача подана апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 14 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

А в судовому засіданні 24 травня 2023 року апеляційним судом з`ясовано, що скаржник ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , апеляційну скаргу подано 11.01.2023 року, апеляційне провадження у даній справі відкрито 14 березня 2024 року.

За таких обставин, не встановивши правонаступників померлого позивача, провадження у справі (апеляційне) підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України. Процесуальне правонаступництво передбачено, але дана норма не може бути застосована, у зв`язку з відсутністю правонаступників.

Норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Так, згідно п. 7 ч.1 ст.255 ЦПК провадження у справі закривається, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. В даній справі не допускається правонаступництво через відсутність спадкоємців, які б набули статусу «спадкоємці» за умовами визначеними законодавством.

Згідно пункту п.3 ч. 1 ст. 374 суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закриває провадження у справі у відповідній частині.

За ч.3 ст.377 ЦПК, якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті, частина перша скеровує до статтей 255 та 257 цього Кодексу.

Дана процесуальна норма передбачає, що суд першої інстанції встановлює законність та обґрунтованість судового рішення в інтересах апелянта, який в даній справі на час відкриття апеляційного провадження помер, правонаступників не встановлено, відтак процесуальне правонаступництво не відбувається.

За вимогами п. 2 ч.1 ст. 362 ЦПК апеляційне провадження закривається, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Щодо застосування даної норми права, як аналогії права у даній справі, апеляційний суд виходить із наступного.

Частина 9 ст. 10 ЦПК України вказує, що у випадку, коли спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 Велика Палата Верховного Суду нагадала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві.

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону.

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (п. 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к, від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 (п. 6.19), від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12 (п. 28), від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (п. 105).

Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Наприклад, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (п. 6.27) застосування аналогії дозволило замінити одного відповідача двома, що і забезпечило справедливість постанови.

Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Так як на час відкриття апеляційного провадження у справі сторона, у зв`язку зі смертю, втратила процесуальну дієздатність, а процесуальне правонаступництво не встановлено, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 356, 357, 362 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєхової Світлани Володимирівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А.М. Головань

С.І. Мурашко