Провадження № 22-ц/4808/1140/24
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.,

секретаря Гудяк Х.М.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене головуючою суддею Польською М.В. 27 червня 2024 року, повний текст якого складено 02 липня 2024 року, у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та судових витрат,

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 151 125,88 грн, а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.08.2021 ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанк. Банком на підставі вказаної заяви відкрито картковий рахунок, а відповідачу надано у користування кредитну картку.

Вказав, що внаслідок неналежного виконання відповідачкою обов`язків за кредитним договором станом на 04.04.2023 виникла заборгованість у розмірі: 151 125,88 грн, яка складається з: 125 896,72 грн. - заборгованості за тілом кредиту та 25 229,16 грн заборгованості за простроченими відсотками. Відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 червня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.08.2021 станом на 04.04.2023 в розмірі 64 791,53 грн заборгованості за тілом кредиту, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1148, 75 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням суду, представник АТ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, оскільки вважає оскаржене рішення в частині відмови у стягненні заборгованості в частині тіла кредиту в розмірі 61 195,19 грн та за простроченими відсотками в розмірі 25 229,16 грн, ухваленим з порушенням норм процесуального і матеріального права. Вказує, що всі істотні умови кредитування (розмір відсотків та неустойки) узгоджено у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 10.08.2021, розрахунок заборгованості здійснено відповідно до підписаної Заяви із розрахунку 3% на місяць (36% на рік). На думку апелянта, наявність узгодження між сторонами базового розміру процентної ставки є підставою для задоволення вимог зі стягнення заборгованості за процентами. Вважає, що місцевий суд не врахував правові висновки ВС, висловлені у постанові №200/5647/18 від 16.09.2020 щодо представлення виписки по картковому рахунку, яка є належним доказом заборгованості відповідача за тілом кредиту та повинна досліджуватися судом. Крім того суд взяв до уваги розрахунок заборгованості, здійснений відповідачкою, яка не має спеціальних знань для компетентного проведення розрахунку заборгованості за кредитом. Апелянт зазначає, що сума заборгованості за тілом кредиту постійно змінюється в залежності від того скільки кредитних коштів використовує позичальник та скільки вносить на погашення заборгованості. Враховуючи погоджений сторонами розмір відсотків за користування кредитом, на думку позивача, висновок суду про можливість визначення боргу за тілом кредиту частково в розмірі 64791,53 грн таким, що не відповідає обставинам справи.

Зважаючи на викладене, просить оскаржене рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за тілом кредиту в розмірі 61105,19 грн та за простроченими відсотками в розмірі 25229,16 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. Стягнути з відповідача судові витрати.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 покликається на законність та обґрунтованість рішення суду. Вказує, що за допомогою перенесення нарахованих процентів, пені на кредит із подальшим нарахуванням на них процентів без згоди відповідачки банком без фактичної видачі кредитних коштів було збільшено суму заборгованості по кредиту на суму 61 105,19 грн. Вказав, що усі платежі відповідача в рахунок погашення заборгованості розподілялись відповідачем неправильно і не потрапляли на сплату процентів по кредиту, оскільки всупереч плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затверджених Постановою НБУ №89 від 11.09.2017, позивач здійснював нарахування на поточному рахунку клієнта, а не на окремих рахунках. Саме ця обставина була одним із чинників, які надали можливість позивачу робити маніпуляції із структурою заборгованості.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача апеляційну скаргу заперечив з огляду на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у стягненні заборгованості за тілом кредиту в розмірі 61105,19 грн та за простроченими відсотками в розмірі 25 229,16 грн, апеляційний суд переглядає судове рішення саме в цій частині.

Судом встановлено і вбачається з матеріалів цивільної справи, що 10.08.2021 ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг з позивачем, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг в Приватбанку, згідно якої відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (а.с. 27-39).

За умовами вказаної заяви встановлено строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка фіксована та становить 36.0% для Преміальних карток, погоджено порядок повернення кредиту, зокрема розмір мінімального обов`язкового платежу становить 7 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн/ щомісячно, 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн/ щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних, які становлять 72%.

Заява також містить відомості щодо наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за Договором та інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту (від 100 тисяч до 800 тисяч, в залежності від виду картки).

10.08.2021 ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, в якому визначено основні умови користування, процентна ставка (36% річних), процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (84%) (а.с. 40-44).

Відповідно до довідки про надані картки відповідачем отримано кредитні картки: № НОМЕР_1 , відкрита 24.04.2020, термін дії 04/23, тип карти: MasterCard World Black Edition та №510925, яка відкрита 10.08.2021 з терміном дії до 08/24, тип картки MasterCard World Edite (а.с. 26).

У наданій довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 міститься інформація про зміну кредитного ліміту з 25 000 грн, розмір якого було збільшено 14.09.2021 до 115 000.00 грн (а.с. 25).

З розрахунку заборгованості за договором б/н від 10.08.2021 вбачається, що станом на 04.04.2023 заборгованість ОСОБА_1 складає: 125 896,72 грн - заборгованість за тілом кредиту, 25 229,16 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 9-12).

На підтвердження суми заборгованості надано виписку за договором б/н, укладеним з ОСОБА_1 , за період з 24.04.2020 по 06.04.2023 (а.с. 13-24). З виписки вбачається, що відповідачка користувалась грошовими коштами в розмірі кредитного ліміту, а саме: здійснювала зняття готівки в банкоматі, поповнювала готівкою свою картку, здійснював переказ коштів між рахункам, оплату послуг через Приват24, оплату за продукти та інші розрахунки.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 61105,19 грн та за простроченими відсотками в розмірі 25229,16 грн, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Проте з вказаними висновками суду першої інстанції не можна погодитись з огляду на таке.

Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність».

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що 10.08.2021 ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг у «Приватбанку», в якій визначені основні умови користування, процентна ставка (36% річних). У цій заяві також викладені Умови та правила надання банківських послуг.

10.08.2021 ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Заперечення щодо підписання відповідачкою даної заяви від останньої ні до суду першої інстанції ні до апеляційної не надходили.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підписавши заяву, відповідач погодилася зі всіма умовами кредитування, графіком повернення, штрафами, пенею, відсотками за користування кредитними коштами.

З розрахунку заборгованості за договором б/н від 04.04.2023 вбачається, що станом на 04.04.2023 заборгованість ОСОБА_1 складає: 125 896,72 грн - заборгованість за тілом кредиту, 25 229,16 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

На підтвердження суми заборгованості надано виписку за договором б/н, укладеним з ОСОБА_1 , за період з 24.04.2020 по 06.04.2023, а також розрахунок заборгованості.

Зазначена документація є належними та допустимими доказами отримання відповідачем кредиту після погодження сторонами відсотків за його користування.

Таким чином, сторонами погоджено розмір процентної ставки за кредитним договором, а тому рішення суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у цій частині не відповідає обставинам справи.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в стягненні заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом та ухваленню в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення в частині вирішення спору щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентів за користування кредитом не відповідає встановленим обставинам, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню у цій частині з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 61 105,19 грн та за простроченими відсотками в розмірі 25 229,16 грн.

Згідно частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню у повному обсязі, тому розмір сплаченого ними судового збору при зверненні до суду з цим позовом та при поданні апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача на користь банку у розмірі 6 710 грн (2684 грн + 4 026 грн).

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 27 червня 2024 року в частині відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 61105,19 грн та за простроченими відсотками в розмірі 25229,16 грн скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 61105,19 грн та за простроченими відсотками в розмірі 25229,16 грн задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50) заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.08.2021 станом на 04.04.2023 в розмірі 61 105,19 (шістдесят одну тисячу сто п`ять) грн 19 коп. заборгованості за тілом кредиту та 25 229,16 (двадцять п`ять тисяч двісті двадцять дев`ять) грн 16 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом.

Змінити розмір судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з 1148,75 на 6710 грн (шість тисяч сімсот десять гривень).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта

Повний текст постанови складений 20 вересня 2024 року.