Провадження № 4-с/750/28/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мойсієнко К.А.,

за участю представника заявника адвоката Марченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

заінтересована особа Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова зі скаргою, в якій просить:

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № 28132819 з виконання виконавчого листа № 2/2506/322/11 від 27.07.2011, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 54317 грн. 39 коп.;

- зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про зняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № 28132819 з виконання виконавчого листа № 2/2506/322/11 від 27.07.2011, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 54317 грн. 39 коп.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що Центральним відділом ДВС у м. Чернігові у виконавчому провадженні № 28132819 було накладено арешт на майно ОСОБА_1 для забезпечення примусового виконання виконавчого листа № 2/2506/322/11, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 27.07.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 54317 грн. 39 коп. Постановою державного виконавця від 30.03.2012 виконавче провадження було завершено на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час). Накладення арешту на майно заявниці, перешкоджає їй вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Заявниця звернулася до Центрального відділу ДВС із заявою про скасування постанови від 15.08.2011 на накладення арешту на її майно. Проте їй було відмовлено у винесенні постанови про зняття арешту. Такі дії заявниця вважає незаконними, у зв`язку з чим, вимушена звернутися до суду з даною скаргою.

Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направив через систему «Електронний суд» письмові заперечення, в яких, зокрема, зазначено, що на виконанні в Центральному відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 28132819 по виконанню виконавчого листа № 2/2506/322/11, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 54317 грн. 39 коп. 15.08.2011 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, одночасно з накладенням арешту на майно боржника. У зв`язку з відсутністю майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, 30.03.2012 виконавче провадження було завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на дату прийняття постанови). Відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на день завершення виконавчого провадження), у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У редакції Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на момент прийняття рішення, виконавче провадження підлягає закінченню у випадках визначених статтею 49 Закону. Виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 28132819, за яким виконання не здійснювалося, повернуто стягувачувідповідно до п. 2 ч.1 ст. 47 Закону. За вказаних обставин підстави для зняття арешту з майна, належного ОСОБА_1 , у Центрального відділу ДВС відсутні.

Представник заявниці у судовому засідані скаргу підтримала та просила суд її задовольнити.

При цьому, представник просила врахувати, що Верховний Суд у своїй постанові від 13.07.2022 у справі № 2/0301/806/11 зазначив наступне: «При цьому суд апеляційної інстанції підставно врахував те, що наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. За таких обставин та враховуючи добровільне погашення боржником боргу за погодженням з кредитором, відсутність виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, відсутність будь-яких відомостей стосовно рішення виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, висновок суду апеляційної інстанції про визнання бездіяльності виконавчої служби щодо незняття арешту з майна заявника, що є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, є законним і обґрунтованим.».

Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направив через систему «Електронний суд`заяву про розгляд скарги без участі представника відділу та просив відмовити у її задоволенні.

Представник АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлялася у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 квітня 2011 року по справі № 2/2506/322/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 16.02.2007 в сумі 35624 грн. 88 коп.; солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 16.07.2007 в сумі 54317 грн. 39 коп.

15.08.2011 державним виконавцем Центрального відділу ДВС Чернігівського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 28132819 з виконання виконавчого листа у справі № 2/2506/322/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» в сумі 54317 грн. 39 коп. Одночасно було винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника.

Як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.04.2024 № 373995534 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження з реєстраційним номером 11504800 у вигляді арешту на все належне їй нерухоме майно та заборони його відчуження. Обтяження зареєстровано на підставі постанови державного виконавця Центрального відділу ДВС Чернігівського МУЮ від 15.08.2011.

У зв`язку з відсутністю майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, 30.03.2012 державним виконавцем винесено постанову про завершення виконавчого провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень будь-які виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 не здійснюються.

Накладення арешту на належне ОСОБА_1 майно перешкоджає заявниці у її праві на мирне володіння цим майном.

Заявник зазначає, що з 2012 року примусове стягнення з неї не здійснюється, на даний час строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився.

14.06.2024 ОСОБА_1 звернулась до Центрального відділу ДВС у місті Чернігові із заявою про винесення постанови про зняття арешту з її майна, проте їй було повідомлено, що не має підстав для винесення постанови про зняття арешту, оскільки у виконавчому провадженні № 28132819 виносилася постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві (ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, що діяла станом на день винесення постанови), а не про закінчення виконавчого провадження.

Також, зі змісту скарги вбачається, що АТ «Універсал Банк» подавав на примусове виконання виконавчий лист № 2/2506/322/11 про солідарне стягнення тієї ж суми з ОСОБА_2 .

З листа Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.09.2024 вбачається, що у Відділі відсутні докази стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 28132819, що колись було відкрито відносно ОСОБА_1 при виконанні виконавчого листа у справі № 2/2506/322/11, а тому у суб`єкта оскарження відсутні підстави для зняття арешту. Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Однією із основних засад судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (статті 129 Конституції України).

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби ,рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, у межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судом не встановлено порушень державним виконавцем чи посадовою особою Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції норм Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави для визнання протиправною їх бездіяльності.

Разом з тим, суд бере до уваги, що статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Особи, які зазнають порушення права мирного володіння майном, відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На даний час відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення вказаної вище заборгованості немає, стягувачем повторно виконавчі листи не пред`являлися.

Даних про те, що було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та що така виконувалася в примусовому порядку, матеріали справи не містять.

Вказані обставини свідчать про відсутність обґрунтованих підстав для продовження існування арешту майна боржника та про те, що права боржника на розпорядження належним йому майном залишаються необґрунтовано обмеженими, не дивлячись на відсутність щодо нього виконавчих проваджень.

За таких обставин, суд з метою відновлення прав заявника, які не має можливості відновити державний виконавець, оскільки відсутні відкриті виконавчі провадження, вважає за необхідне захистити її права шляхом зняття арешту з нерухомого майна.

Подібні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 03 лютого 2023 року в справі № 639/858/21.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 258-261, 353, 354, 447-451 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити частково.

Зняти арешт з усього нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження від 15 серпня 2011 року у виконавчому провадженні № 28132819 з виконання виконавчого листа № 2/2506/322/11 від 27.07.2011, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 54317 грн. 39 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Рахманкулова