Провадження №2/359/673/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Дьяченку В.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бориспіль цивільну справу за позовом Пристоличної сільської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Пристоличної сільської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, визнання права користування

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року Пристолична сільська рада, як орган опіки та піклування звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 ніде не працює, не займається господарством, не має постійних доходів, зловживає алкогольними напоями, відсутня вдома по декілька днів і її місцезнаходження невідоме.

ОСОБА_3 не працює, має періодичні підробітки. Зароблених коштів ОСОБА_5 не вистачає для утримання дитини, оскільки він зловживає спиртними напоями. ОСОБА_3 не здійснює належного догляду за дитиною, не приділяє достатньої уваги дочці, фактично самоусунувся від її виховання. До ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він мав сутичку із співмешканцем ОСОБА_6 , що підтверджується ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2023 року № 361/6424/23, провадження № 1-кс/361/1243/23.

21 вересня 2023 року під час виїзду представниками Пристоличної сільської ради до родини було виявлено, що батьки не приділяють належної уваги вихованню та утриманні дитини. В кімнаті гуртожитку не створені належні умови для утримання дитини. Батьки дівчинки зловживають спиртними напоями, а ОСОБА_4 взагалі залишає дочку та йде з дому на декілька днів і її місцезнаходження невідоме.

Після складання акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 02.10.2023 року, малолітня ОСОБА_4 вилучена з сім`ї її батьків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та тимчасово влаштована в сім`ю її тітки ОСОБА_7 відповідно до заяви та погодження самої дитини, що підтверджується заявою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Служба у справах дітей неодноразово роз`яснювала відповідачам права та обов`язки батьків згідно законодавства. Але остання всі рекомендації служби не виконали та не створили належних житлово-побутових умов проживання.

Представник позивача вважає, що наявні безспірні докази, які свідчать про ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків щодо виховання дочки ОСОБА_4 , їх слід позбавити батьківських прав відносно дитини.

Вказані обставини свідчать про ухилення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від виховання доньки та нехтування ними батьківськими обов`язками. Тому позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно їх доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, позивач також просить стягнути аліменти з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до виповнення повноліття на користь майбутнього опікуна/піклувальника ОСОБА_7 . Визнати за ОСОБА_4 , право користування кімнатою АДРЕСА_1 . Накласти заборону на відчуження кімнати АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 11 грудня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.53).

Ухвалою суду від 22 січня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.67).

Представник позивача та третьої особи підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. ОСОБА_2 в судовому засідання проти задоволення позову заперечила.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 05 травня 2016 року (а.с.5).

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 16 серпня 2021 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.14).

З акту обстеження умов проживання від 21.09.2023 року вбачається, що в будинку присутній неприємний запах, санітарно-гігієнічні норми дотримано частково. Дитина має власне ліжко, шафу для речей, стіл для вивчення уроків. Матір підтвердила факт зловживання спиртними напоями та не проживає вдома довгий період часу, із слів батька доньку дуже любить але не знаходить часу щоб займатися її вихованням (а.с.15).

На підставі рішення виконавчого комітету Пристоличної сільської ради Бориспільського району від 02 жовтня 2023 року №260, малолітню ОСОБА_4 вилучено у її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дитини та влаштовано її до тітки ОСОБА_7 (а.с.33).

Службою у справах дітей Пристоличної сільської ради з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проводились роз`яснювальні бесіди щодо батьківських обов`язків та наслідки у разі ix неналежного виконання згідно до законодавства, що підтверджується попередженнями про неприпустимість порушення прав та законних інтересів дитини від 21.09.2023 року (а.с.23,24).

За змістом ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відповідності до ч.1 ст.12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частинами першою-четвертою ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України матір може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2023 року №361/6424/23, провадження № 1-кс/361/1243/23 до ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (а.с.25).

Малолітня ОСОБА_4 навчається в 2 класі Дударківського ліцею Пристоличної сільської ради. За характеристикою навчального закладу дівчинка за час навчання дівчинка проявила себе як старанна, здібна учениця. Читає, списує друкований текст, пише під диктування, обчислює вирази в межах норми. Дівчинка гарно танцює, відвідує гурток танців. З дітьми у класі товаришує, має друзів. Батьки ОСОБА_4 розлучені, але проживають разом. Також з ними проживає і старший брат. У першому семестрі 1-го класу мама ОСОБА_4 працювала техпрацівником у нашому ліцеї. Старанно виконувала свою роботу, уважно і турботливо ставилася до дочки, поки не проявилася її схильність до згубної звички. Дуже шкода, що час від часу мама дитини зловживає алкоголем протягом тривалого часу. Цього літа вона почала зникати з дому на кілька днів без попереджень і пояснень (а.с.43-44).

За інформацією Дударківського ліцею Пристоличної сільської ради ОСОБА_2 працювала в Дударківському ліцеї на посаді прибиральниці з випробувальним терміном три місяці. Під час роботи зарекомендувала себе як старанна, працьовита, відповідальна до своїх обов`язків. На той час її донька ОСОБА_4 навчалася у першому класі. ОСОБА_2 повністю забезпечувала дівчинку всім необхідним, цікавилася її успішністю та сприяла, щоб ОСОБА_4 брала участь у позашкіллі. По завершенню випробувального терміну ОСОБА_2 без попередження почала пропускати, невчасно виходити на роботу. Причиною цьому стало вживання алкоголю. Через невиконання своїх обов`язків ОСОБА_2 було звільнено (а.с.27).

Згідно рішення виконавчого комітету Пристоличної сільської ради Бориспільського району №361 від 21 грудня 2023 року визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.59).

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Пристоличної сільської ради від 21 грудня 2023 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_4 . Оскільки, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не приділяють достатньої уваги вихованню та розвитку дитини. Крім того ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями (а.с.60-61).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання обов`язку по вихованню малолітньої доньки, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, а тому його належить позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_4 .

Щодо позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_2 слід зазначити наступне.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що на день розгляду справи ОСОБА_4 проживає разом з нею. Працівники служба у справах дітей просили її не давати дитину батькам, малолітня в свою чергу сумує за мамою та хоче з нею бачитись. Мати регулярно телефонує та цікавиться своєю дитиною. Купує та передає дитині фрукти та одяг.

Вирішуючи спір, суд на перше місце ставить «як найкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Отже, виходячи з якнайкращих інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4 , оскільки вищевказані обставини справи та подані сторонами докази у своїй сукупності свідчать про те, що відповідач своєю поведінкою підтверджує факт періодичного піклування про дитину.

Позовна вимога про стягнення аліментів є похідною від вимоги про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з положенням ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, аліменти можуть бути присуджені лише одному з батьків або іншому законному представнику дитини, разом з яким вона проживає.

З матеріалів страви вбачається, що ОСОБА_4 станом на день розгляду справи лише тимчасово проживає в ОСОБА_7 . Таким чином остання не набула статусу законного представника дитини, а отже вимога про стягнення аліментів на її користь є передчасною та задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про визнання за ОСОБА_4 , право користування кімнатою АДРЕСА_1 та накладення заборони на її відчуження, суд зазначає.

Частиною 4 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

З вище вказаної норми слідує, що суд лише у разі позбавлення обох батьків батьківських прав, вправі накласти заборону на відчуження майна та житла дитини.

У даному випадку позов задоволений частково, батьківських прав позбавлено лише батька дитини, а саме ОСОБА_4 , а отже у вимогі про визнання за ОСОБА_4 , право користування кімнатоюналежить відмовити.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При пред`явленні позову позивач не сплатив судовий збір, оскільки на підставі п.3 ч.1 ст.5 та ч.2 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від його сплати. Тому з ОСОБА_3 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.150,164,166,171,180,181,182,193 СК України, ст.ст. 80, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1073,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 квітня 2024 року.

Суддя С.С. Чирка