Справа 206/3006/23
Провадження 2/206/60/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Ляшко Б.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я,

за участю представника відповідача адвоката Аракелової А.Р.,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2023 року від представника позивачів адвоката Чіпа Ярослава Миколайовича до Самарського районного суду м. Дніпропетровська засобами поштового зв`язку надійшла зазначена позовна заява. В прохальній частині позову позивачі просять суд:

- стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я 20000,00 гривень;

- стягнути з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 , яка дії в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я 20000,00 гривень;

- стягнути з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_3 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я 20000,00 гривень;

- судові витрати, що пов`язані із оплатою професійної правничої допомоги стягнути із відповідача на користь позивачів пропорційно задоволеним позовним вимогам.

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обгрунтування своїх позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 11.03.2023 року о 21 год. 45 хв. в м. Дніпро на вул. Червоногірській, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 , в районі АЗС «Авіас», буд.7-а, не оцінив дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу проїзної частини, де скоїв зіткнення з автомобілем Хюндай, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався на зустріч. Внаслідок ДТП транспорті засоби пошкоджено, а водій ОСОБА_1 , та пасажири автомобіля Хюндай, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2023 року по справі № 206/1564/23 водія ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вказаного вище ДТП. Внаслідок спричиненого відповідачем ДТП, позивачам спричинені наступні тілесні ушкодження: ОСОБА_1 - закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, сінці та гематоми обличчя; ОСОБА_2 - закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканей голови, забій грудної клітини, забій стінки живота; ОСОБА_3 - закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку. Позивачі вважають, що ушкодження з вини відповідача здоров`я, тривале відновлення, емоційний дискомфорт, страх за своє життя, який був спричинений їм внаслідок вчинення ДТП, відсутність з боку винної особи жодного наміру виправити негативні наслідки та компенсувати спричиненні їм збитки, розмір моральної шкоди, який має бути стягнутий з відповідача становить 20000 гривень кожному позивачу, саме така сума буде прийнятною компенсацію за заподіяну з його вини шкоду здоров`ю позивачам (а.с. 1-4).

21.12.2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач визнає частково позовні вимоги. Представник відповідача зазначає, що стороною позивачів не доведено підтвердження потерпілої ОСОБА_3 в машині в момент ДТП, а також підтвердження ушкодження здоров`я ОСОБА_3 , внаслідок ДТП. Щодо отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , в результаті ДТП, такі обставини визнаються частково, виходячи з того, що після ДТП, яка відбулася 11.03.2023 року ОСОБА_1 , відмовилась від надання їй та дитині медичної допомоги, що вказує на невчасне надання медичної допомоги постраждалим та отримання незначної шкоди здоров`ю потерпілим, адже в подальшому потерпілі від госпіталізації відмовились, що вказує на те, що ні одразу після ДТП, ні згодом - страху за своє життя у них не було. Підтвердження того, що потерпілі дотримувались рекомендацій лікарів та приймали повний курс призначеного лікування, матеріали справи не містять, як і звернення до психолога за допомогою. Також представник відповідача звертає увагу суду на те, що ОСОБА_2 , відповідно до інформації, яка відображена в картці огляду від 17.03.2023 року, перебуває на Д обліку зі сколіозом ГПВ та ВСД, тобто захворювання дитини мала до потрапляння в ДТП, а тому саме по собі потребує постійного контролю та проходження постійного систематичного обстеження у лікарів. Отже, повністю пов`язувати стан та тривале відновлення здоров`я дитини та її матері з потраплянням в ДТП було б несправедливим та не відповідало б фактичним обставинам справи і характеру отриманих легких ушкоджень потерпілих при ДТП, відсутність госпіталізації, відсутні підтверджені витрати на тривале лікування, наявні хронічні захворювання та відсутність повної інформації про стан здоров`я позивачів до потрапляння в ДТП, які мають ідентичні симптоми, згідно скарг потерпілих лікарям та не дають змогу стверджувати, що такі симптоми не викликані іншими захворюваннями потерпілих. Щодо відсутності з боку відповідача жодного наміру виправити негативні наслідки та компенсувати спричиненні збитки, представник зазначає, що позивачі після ДТП до прибуття автомобіля швидкої допомоги вказували працівникам патрульної поліції про відсутність необхідності отримання ними сторонньої медичної допомоги і від такої відмовились, після того не госпіталізувались до медичного закладу, про стан здоров`я відповідача не цікавились і про свій стан здоров`я його не повідомляли. Відповідач після отримання медичної допомоги повернувся до військової частини. В подальшому був демобілізований з причини необхідності догляду за батьком, який є інвалідом. В позасудовому порядку будь-яких вимог від позивачів до відповідача не надходило. Просить стягнути на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я 3000,00 грн., на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я 3000,00 грн., в іншій частині позовних вимог - відмовити (а.с. 51-56).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просила позовну заяву задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що в той день була в гостях у сестри. Ввечері, ОСОБА_1 підвозила її додому. ОСОБА_3 сиділа на передньому пасажирському сидінні та була пристебнута паском безпеки. Траса була пуста, але різко в них в`їхав автомобіль відповідача, сталась аварія. Спрацювали подушки безпеки, від яких у позивача ОСОБА_3 залишились синці. Наразі, до сих пір у неї ще залишились болі між лопатками. Всі вони перебували у шоці. Коли підійшли до автомобіля відповідача, він був у крові та сидів на задньому сидінні. Коли приїхала швидка допомога, ОСОБА_3 відмовилась від допомоги. Але наступного ранку почались дуже сильні головні болі, відлежувалась вдома. Через декілька днів, коли почались сильні болі у грудній клітині, звернулась до сімейного лікаря. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Аракелова Алла Разміковна позов визнала частково, просила задовольнити позовні вимоги частково, відповідно до наданого відзиву та наявних у справі матеріалів.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

15 серпня 2023 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я. Розпочато підготовче провадження у справі (а.с. 30).

08.09.2023 року від відповідача засобами поштового зв`язку до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (а.с. 32).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2023 року провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я - зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_4 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан (а.с. 43-44).

30.11.2023 року від представника відповідача адвоката Аракелової Алли Разміковни надійшла заява про вступ у справу як представника, в якій вона просить поновити провадження у цивільній справі №206/3006/23 (а.с. 47).

30 листопада 2023 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська поновлено провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я (а.с. 49).

31 січня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с. 75).

Під час судового розгляду справи судом заслухано пояснення позивачів, представника відповідача, досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи.

29.04.2024 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №042241 від 30.03.2023 року, 11.03.2023 року о 21 год. 45 хв. в м. Дніпро на вул. Червоногірській, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ 2101, н/з НОМЕР_1 , в районі АЗС «Авіас», б.7-а, не оцінив дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість для руху, внаслідок чого не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу проїзної частини, де скоїв зіткнення з автомобілем Хюндай, н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка рухалась на зустріч. Внаслідок ДТП транспорті засоби пошкоджено, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження. ОСОБА_4 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с. 60).

Відповідно до рапорту начальнику ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області повідомляється про вищезазначене ДТП. У рапорті зазначені дані про водіїв ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), транспортні засоби (ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , Hyndai Elantra д.н.з. НОМЕР_2 ) та про потерпілих ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , 14 років) (а.с. 59).

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.05.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Hyndai Elantra 2012 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 6 з обороту).

До матеріалів справи долучено фотозображення пошкодженого автомобіля Hyndai Elantra, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 6).

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 11 листопада 2008 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області підтверджено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_7 (батько) та ОСОБА_1 (мати) (а.с. 14).

На підтвердження спричинених тілесних ушкоджень позивачами надано:

- ОСОБА_1 - закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, сінці та гематоми обличчя (консультаційний висновок спеціаліста, картку огляду лікаря, довідка з травматологічного пункту, призначення невролога) (а.с. 8-10);

- ОСОБА_2 - закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканей голови, забій грудної клітини, забій стінки живота (консультаційний висновок спеціаліста, ультразвукове дослідження голови, довідка з травматологічного пункту, картку огляду лікаря, призначення невролога) (а.с. 15-19, 42);

- закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку (картка огляду невролога, особу не зазначено) (а.с. 12-13).

Відповідно до довідки №29/1488, виданої 22.08.2023 року військовою частиною НОМЕР_5 , старший солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_5 з 04.03.2022 року (а.с. 33).

На підтвердження фінансового стану відповідачем долучено до матеріалів справи довідку №С від 13.12.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_4 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «КОДАЦЬКЕ-АГРО» з 21.02.2022 року, на даний момент займає посаду тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва. Дохід за період з 01.09.2023 року по 31.12.2023 року склав 37974,27 грн. (а.с.58).

Також до матеріалів справи долучено копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №000080 відповідно до якої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є інвалідом другої групи з 02.07.1997 року (на підтвердження необхідності відповідачу доглядати за батьком) (а.с. 57).

Судом оглянуто також матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП (справа №206/1567/23, провадження 3/206/868/23).

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача судових витрат, що пов`язані із оплатою професійної правничої допомоги суду надано:

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1106216 від 20 червня 2023 року (а.с. 22 з обороту - 23);

- договір про надання професійної правничої допомоги № 19/06/23-1 від 19 червня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах, та в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Радник», в особі керуючого партнера Чіп Ярослава Миколайовича (а.с. 20);

- договір про надання професійної правничої допомоги № 19/06/23-3 від 19 червня 2023 року, укладеного між ОСОБА_3 та Адвокатським об`єднанням «Радник», в особі керуючого партнера Чіп Ярослава Миколайовича (а.с. 21);

- платіжна інструкція № 0.0..1 від 20.06.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 на рахунок АО «Радник» сплачено суму у розмірі 3000,00 грн. Призначення платежу: оплата проф. правн. послуг згідно договору №19/06/23-1 від 19.06.23 (а.с. 24);

- платіжна інструкція № 0.0..1 від 20.06.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_3 на рахунок АО «Радник» сплачено суму у розмірі 2000,00 грн. Призначення платежу: оплата проф. правн. послуг згідно договору №19/06/23-3 від 19.06.23 (а.с. 24 з обороту).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.05.2023 року, яка набрала законної сили 23.05.2023 року, по справі №206/1564/23 водія ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вищезазначеного ДТП.

У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно роз`яснень, даних у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Нормативно не встановлено мінімальний і максимальний розміри відшкодування моральної шкоди та методику його визначення. В той же час, при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Розмір відшкодування, що присуджується, не може бути надмірним та має кореспондувати глибині та силі страждань, які мав потерпілий у зв`язку із порушенням його прав, а також відповідати поведінці завдавача шкоди.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст.12, 76, 77, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позивачем ОСОБА_1 , відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, належним чином доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення шкоди, заподіяною внаслідок ушкодження здоров`я. Відповідачем частково визнаються позовні вимоги.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

При визначені розміру відшкодування моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , судом враховується, що внаслідок ДТП дійсно було ушкоджено їх здоров`я.

Суд зазначає, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв грошового виразу ушкоджень здоров`я, однак, вважає заявлену до стягнення суму завищеною та не доведеною. Отже, застосовуючи принцип розумності і справедливості, з урахуванням неможливості безпомилкового, математично виваженого підрахунку розміру компенсації моральної шкоди, суд вважає, що з урахуванням майнового стану відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 слід стягнути по 10000,00 грн. у якості відшкодування моральної шкоди особисто позивачу та її неповнолітній доньці.

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах даної цивільної справи, а також справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП, яка була оглянута судом, жодних даних, що в даній дорожньо-транспортній пригоді постраждала ОСОБА_3 . Цей факт також заперечується і відповідачем. На підтвердження своїх вимог, ОСОБА_3 долучила до матеріалів справи лише копію виписок з медичної картки. Однак з даних копій не вбачається можливим з`ясувати на чиє ім`я ця картка, що дало б можливість беззаперечно встановити факт того, що ОСОБА_3 є постраждалою особою, її здоров`ю завдано шкоду.

З огляду на вище зазначені обставини, враховуючи, що позовні вимоги заявлено саме з підстав лише ушкодження здоров`я, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , оскільки вони є недоведеними.

Відповідно до ст.113 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Питання щодо розподілу судових витрат між сторонам суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Виходячи із приписів п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 З У «Про судовий збір» за подання до суду заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, з відповідача ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягнення судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням ціни позову становить 1211,20 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належить витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону № 5076 до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Так, позивачем ОСОБА_1 , на підтвердження понесених витрат, надано суду договір про надання професійної правничої допомоги та платіжну інструкцію на суму 3000,00 грн.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи на підтвердження оплати позивачем професійних послуг адвоката, суд дійшов висновку, про задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 1000,00 грн. з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 . Такий розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Оскільки у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_3 судом відмовлено, отже і витрати, пов`язані із оплатою професійної правничої допомоги, не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 2,13, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я суму у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), яка діє в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я суму у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати, пов`язані із оплатою професійної правничої допомоги у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 02 травня 2024 року.

Суддя А.О. Сухоруков