Провадження № 2/522/947/24
УХВАЛА

19 вересня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», третя особа: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 10.07.2023 року надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», третя особа: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Також у позові просив витребувати з управління державної реєстрації ЮД ОМР копію реєстраційної справи на квартиру АДРЕСА_1 .

Матеріали позову суддя отримала 11.07.2023 року.

Ухвалою суду від 17.07.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 18.09.2023 року.

У підготовчому засіданні був присутні представник ОСОБА_1 адвокат Гузь Г.В., просив розглянути клопотання про витребування доказів, також просив відкласти розгляд справи, зазначивши, що тільки отримали відзив на позов, а для надання відповіді на відзив потрібен час.

Представник ТОВ «ФК «Вектор Плюс» - адвокат Земляков О.А. у підготовчому засіданні просив долучити до матеріалів справи відзив на позовну заяву.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача, розгляд справи відкладено на 23.10.2023 року.

19.09.2023 року представник позивача на електронну адресу суду надав клопотання про витребування документів.

19.09.2023 року від ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на адресу суду поштою надійшов відзив на позовну заяву, в якій просили в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.

У підготовчому засіданні 23.10.2023 року був присутній представник ТОВ «ФК «Вектор Плюс» - адвокат Земляков О.А., проти клопотання представника позивача про витребування заперечував.

Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, представник ОСОБА_1 адвокат Гузь Г.В. на електронну адресу суду надав клопотання про відкладання.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання адвоката Гузь Г.В., розгляд справи відкладено на 27.11.2023 року.

Ухвалою суду 23.10.2023 року витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірену копію реєстраційної справи на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101, номер об`єкта в РПВН 13611139.

У підготовче засідання призначене на 27.11.2023 року сторони не з`явилися, представник ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на електронну адресу суду надав заяву про відкладення розгляду справу, у зв`язку з тим, що ухвала суду від 23.10.2023 року про витребування не виконана.

Розгляд справи відкладено на 22.01.2024 року.

04.01.2024 року на виконання ухвали суду від 23.10.2023 року з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради на адресу суду надійшли копії документів з реєстраційної справи № 101 та завірені скан-копії.

У підготовче засідання 22.01.2024 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 04.03.2024 року.

У підготовчому засіданні 04.03.2024 року був присутній представник ТОВ «ФК «Вектор Плюс» - адвокат Земляков О.А., позов не визнав, зазначивши, що ними надано відзив. Проти закриття підготовчого засідання по справі та призначення її до судового розгляду.

ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явився, 04.03.2024 року представник позивача адвокат Гузь Г.В. на електронну адресу суду надав письмові пояснення з приводу надходження реєстраційної справи, в яких просив провести підготовче засідання за відсутністю сторони позивача. Зобов`язати представника ТОВ «ФК «Вектор Плюс» надати усі дані, що підтверджують правоздатність юридичної особи (електронну адресу) та розрахунок заборгованості, що зазначений у вимогах, якщо вважати, шо вони направлялися до боржників.

ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року підготовче засідання по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті на 30.04.2024 року.

До суду 22.04.2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Гузь Г.В. надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

До суду 25.04.2024 року від представника ТОВ «ФК «Вектор Плюс» надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

У судове засідання 30.04.2024 року з`явився представник ТОВ «ФК «Вектор Плюс»-Земляков О.А., просив задовольнити клопотання про закриття провадження у справі.

Протокольною ухвалою суд відклав розгляд у зв`язку з першою неявкою представника позивача на 03.06.2024 року.

У судове засідання 03.06.2024 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 10.07.2024 року.

До суду 04.06.2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Гузь Г.В. надійшли письмові пояснення.

У судове засідання 10.07.2024 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 19.09.2024 року.

У судове засідання 19.09.2024 року з`явився представник ТОВ «ФК «Вектор Плюс»-Земляков О.А., просив залишити позов без розгляду у зв`язку з другою неявкою сторони позивача без поважних підстав, вважає, що позивач не проявляє інтерес та зацікавленість до справи.

Представник позивача-адвокат Гузь Г.В. у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Вичерпний перелік підстав залишення заяви без розгляду наведений у ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Умовою для застосування ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:

а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;

б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

в) неявка позивача в судове засідання (його представника) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;

г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача.

При цьому судом встановлено належне і завчасне повідомлення позивача, його представника про час і місце судового засідання на 03.06.2024 року, 10.07.2024 року та 19.09.2024 року. Позивач не подавав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Верховний суд (цивільна юрисдикція) постановою від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13 роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового розгляду та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживання процесуальними правами дії, які суперечать завданню цивільного судочинства. Суд відповідно до ч.ч.3,4 цієї ж статті зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами учасником судового розгляду. Ця норма закону повинна дисциплінувати позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулювати його належно користуватися як своїми процесуальними правами, так і процесуальними обов`язками.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У контексті наведеного суд вбачає, що в розумінні ЦПК України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді судової справи.

Судом встановлено, що позивач та його представник не з`явилися у судові засідання: 03.06.2024 року, 10.07.2024 року та 19.09.2024 року, при цьому про розгляд справи сповіщалися належним чином та завчасно, на думку суду належних доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надано.

В матеріалах справи містяться довідки про доставку представнику ОСОБА_1 адвокату Гузь Г.В. sms-повідомлення про виклик до суду на 03.06.2024 року, 10.07.2024 року та довідка про доставку електронного документу-судової повістки про виклик до суду на 19.09.2024 року.

Таким чином неявка сторони позивачки позбавила суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору, у зв`язку з чим неможливо вирішити справу на підставі наявних матеріалів без пояснень позивача.

Законодавче формулювання частини п`ятої статті 223 ЦПК України «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 9901/949/18 (провадження № 11-1179заі19).

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, слід врахувати, що позивач та/або його представник не з`являються у судові засідання, не надають належні та допустимі докази причин поважності неявки, що свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

Окрім того, сторона позивача, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без її участі, відповідну заяву про розгляд справи за її відсутністю суду не подає.

У свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для належного повідомлення позивачки про розгляд справи.

Поважність причин пропуску судових засідань позивачем, викладена у правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), у якій зазначено, що правове значення має лише належне повідомлення позивача (представника) про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. До таких висновків також дійшов ВС у постанові від 25.03.2020р. справа №521/10136/18.

24 лютого 2022 року Законом України затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Однак, навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Відповідно до рекомендацій Ради суддів України при визначенні умов роботи суду у воєнний час слід керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

З огляду на викладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та недопущення порушення конституційних прав учасників справи на судовий захист та їх баланс, неодноразове відкладення розгляду справи буде суперечити принципу ефективності судового процесу.

Відповідно до ст.ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на не подання заяви про розгляд справи у відсутності позивача та/або його представника, суд вбачає наявність підстав для залишення позову без розгляду, у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача (представника позивача).

Керуючись ст.ст. 10-13, 43, 49, 60, 62, 89, 95, 128, 131, 183, 210, ч. 5 ст. 223, 247, п. 3 ч. 1 ст. 257, 258-260, 268, 353-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», третя особа: ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє такого позивача повторно звернутися до суду з тотожним позовом, якщо він дійде висновку про необхідність судового захисту своїх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 20.09.2024 року.

Суддя: Домусчі Л.В.