Справа № 159/506/24
Провадження № 2/159/1206/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 17.09.2024

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі судді Чалого А.В. розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Чалого А.В. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2024 ОСОБА_1 звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою про зміну розміру аліментів.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів повернуто позивачці.

Постановою Волинського апеляційного суду від 27 червня 2024 року ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

05.07.2024 справа надійшла на розгляд до суду.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2024 позовну заяву залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме відсутність копії позовної заяви та копії всіх документів (завірених в установленому законом порядку), що додаються для відповідача, які були повернуті ОСОБА_1 з ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2024 року.

22.07.2024 року на адресу суду надійшла заява позивачки про продовження строку для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 26.07.2024 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, зі встановленням п`ятиденного строку з дня вручення ухвали.

14.08.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про неможливість виконання ухвали суду про усунення недоліків та відкриття провадження у справі.

14.08.2024 судом відповідно до вимог ст. 187 ЦПК України направлений запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2

02.09.2024 до суду надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2 .

Питання про відкриття провадження не вирішувалось у зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці з 19.08.2024 по 16.09.2024.

23.08.2024 позивач звернулася до суду з заявою про відвід судді Чалого А.В. з мотивів зацікавлення відповідачем працівників суду щодо зволікання з відкриттям провадження у справі та розглядом позовної заяви.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Суд, перевіривши доводи відповідача в обґрунтування заяви про відвід судді, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до п. п. 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.та 13.12.1985, незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

Під час розгляду даної заяви за наданими матеріалами не встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін при розгляді даної цивільної справи.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачкою в силу принципу змагальності сторін, не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості судді Чалого А.В., що унеможливлювало б постановлення ним об`єктивного судового рішення у даній цивільній справі.

Зі змісту заяви відповідача вбачається, що фактично підставою для відводу судді Чалого А.В. у даній цивільній справі, є незгода з прийнятими головуючим процесуальними рішеннями, що не може бути підставою для відводу, яка передбачена ст. 36 ЦПК України.

Будь-яких інших обставин, які б викликали сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Чалого А.В. судом не встановлено.

Ковельський міськрайонний суд Волинської області, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених ЦПК України підстав для задоволення заяви відповідача про відвід судді Чалого А.В.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді, заява про відвід подана до відкриття провадження у справі, тому вирішення питання про відвід судді підлягає розгляду у порядку ч. 3ст. 40 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чалого А.В. вважати необґрунтованою.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чалого А.В. для розгляду іншому судді, який буде визначений в порядку встановленому ч. 1ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ковельського міськрайонного судуА. В. Чалий