Справа № 367/8193/23
Провадження №2/367/1909/2024
УХВАЛА

Іменем України

24 квітня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді Третяк Я.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Гордон А.М.,

прокурора Книгиницької З.О.,

представника Коцюбинської селищної ради

Бучанського району Київської області Фефілатьєвої Ю.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації прав на нежитлову будівлю та визнання права власності,

встановив:

У жовтні 2023 року керівник Бучанської окружної прокуратури Київської області Турбар А.В., який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації прав на нежитлову будівлю та визнання права власності, в якому просить скасувати державну реєстрацію прав на нежитлову будівлю загальною площею 397,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ; визнати за Коцюбинською селищною радою Бучанського району Київської області право власності на нежитлову двоповерхову будівлю загальною площею 397,4 кв.м., що розташована на самовільно зайнятій земельній ділянці площею 0,0289 га по АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 17.10.2023 зазначений позов розподілено в провадження судді Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М.

Ухвалою суду від 18.12.2023 за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

27 березня 2024 року в підготовчому судовому засіданні представником відповідача адвокатом Старовойт В.П. подано клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просив зупинити провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Розгляд заявленого клопотання було відкладено судом для надання можливості представнику відповідача подати копію наказу по особовому складу, яким ОСОБА_2 призвано на військову службу.

19 квітня 2024 року через канцелярію суду від керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 найшла заява про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт нежитлову двоповерхову будівлю загальною площею 397,4 кв.м., що розташована на самовільно зайнятій земельній ділянці площею 0,0289 га по АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 та іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії щодо нежитловою двоповерхової будівлі загальною площею 397,4 кв.м., що розташована на самовільно зайнятій земельній ділянці площею 0,0289 га по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову керівник прокуратури вказує, що невжиття заявлених ним заходів забезпечення позову у випадку ухвалення рішення про задоволення позову ускладнить або унеможливить виконання такого рішення, оскільки вважає, що наявний обґрунтований ризик відчуження відповідачем спірної земельної ділянки.

У підготовчому засіданні прокурор заяву про забезпечення позову підтримала та просила накласти арешт на спірне майно, клопотання про зупинення провадження у справі поклала на розсуд суду.

Представник Коцюбинської селищної ради Київської області в судовому засіданні вирішення питання про зупинення провадження у справі поклала на розсуд суду, клопотання прокурора про забезпечення позову просила задовольнити.

Представник відповідача у підготовчому засіданні просив суд задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі, в задоволенні клопотання про забезпечення позову просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до такого висновку.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3, 4 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016, ухваленої за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Згідно Інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №374728075 від 17.04.2024 нежитлова будівля, загальною площею 397,4 кв.м., що розташована по АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, виходячи з матеріалів справи, беручи до уваги предмет спору, суд приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом арешту на спірну земельну ділянку є співмірним заходом забезпечення позову, його невжиття може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову, при цьому суд не вбачає потреби обмежувати право користування цим майном його власника, а відтак заява підлягає частковому задоволенню.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення суд зазначає наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладення арешту може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Щодо клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Старовойта В.П. про зупинення провадження у справі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

На підтвердження доводів клопотання про зупинення провадження у справі представник відповідача подав до суду витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 № 56 (м.Лисичанськ), згідно якого старшого лейтенанта ОСОБА_2 призначено на посаду заступника начальника військового полігону ВЧ НОМЕР_1 , копію наказу Міністерства оборони України № 163 від 17.02.2023, яким ОСОБА_4 направлено для подальшого проходження служби до Державної спеціальної служби транспорту, копію витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.03.2023 № 65, копія витягу з наказу голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (по особовому складу) від 07.03.2023 № 25, а також копія витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.03.2023 № 66.

Оскільки, відповідачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, суд вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Старовойт В.В. про зупинення провадження у справі № 367/8193/23 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі на час перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені у воєнний стан, тобто до закінчення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 149-154, 251, 259-261, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив:

1.Клопотання керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області про забезпечення позову задовольнити частково.

У порядку забезпечення позову накласти арешт на нежитлову двоповерхову будівлю загальною площею 397,4 кв.м., що розташована на земельній ділянці площею 0,0289 га по АДРЕСА_2 .

Заборонити ОСОБА_2 та іншим фізичним і юридичним особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлової двоповерхової будівлі загальною площею 397,4 кв.м., що розташована на земельній ділянці площею 0,0289 га по АДРЕСА_2 .

Інформація про стягувача (позивача):

- Бучанська окружна прокуратура Київської області (код ЄДРПОУ - 02909996, адреса: 08292, м. Буча, вул. Києво-Мироцька, 106).

Інформація про боржника (відповідач): ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

2.Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Старовойта Віталія Петровича про зупинення провадження в справі задовольнити.

Провадження у цивільній справі № 367/8193/23 за позовом керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації прав на нежитлову будівлю та визнання права власності зупинити на час перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені у воєнний стан, тобто до закінчення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Зобов`язати ОСОБА_2 протягом десяти днів повідомити Ірпінський міський суд Київської області про припинення перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені у воєнний стан.

Копію даної ухвали надіслати сторонам для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Дана ухвала в частині забезпечення позову відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала в частині забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, проте її оскарження не зупиняє її виконання в частині забезпечення позову.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Я.М. Третяк