Справа № 333/3944/24
Провадження № 2/333/3045/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієва М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, яка була передана у провадження судді Дмитрієвої М.М.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 3 300 000 (три мільйони триста тисяч) гривень за договором позики від 01.05.2015 року та звернути стягнення на майно боржника шляхом припинення права власності на нього та визнання права власності на вказане майно за ОСОБА_1 , в рахунок сплати боргу за договором позики, а саме:

- житловий будинок, загальною площею 189,50 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, площею 0,0686 га, кад. №:07:081:0106 та житловий будинок, загальною площею 113,00 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідивши позовну заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

За положеннями п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, до основних засад (принципів) цивільного судочинства відноситься неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Судом встановлено, що представник позивача - ОСОБА_3 неодноразового звертався до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з аналогічними позовними заявами, що й у даній справі.

Так, за інформацією від керівника апарату Комунарського районного суду м. Запоріжжя (Зазначена інформація також міститься на сайті Судова влада) за період з 22.04.2024 року по 26.04.2024 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подано до Комунарського районного суду м. Запоріжжя п`ять абсолютно аналогічних позовів до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та звернення стягнення на майно боржника.

Вказані позовні заяви ухвалами суддів були повернуті представнику позивача.

Отже, враховуючи, що представник позивача в інтересах позивача подав протягом короткого проміжку часу п`ять аналогічних позовів до того самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, наявні підстави вважати, що такі дії вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями, з метою обрання конкретного судді для розгляду вказаної цивільної справи, що свідчить про зловживання ним процесуальними правами.

Реалізація принципу змагальності в цивільному судочинстві спонукає учасників справи та їх представників до використання всіх можливих механізмів захисту права, у зв`язку з чим ними можуть допускатися і певні зловживання. Водночас слід наголосити, що зловживання правом має розглядатися як процесуальне правопорушення виключно за умови встановлення причино-наслідкового зв`язку між зловживанням та завданою шкодою (встановленням певних ризиків) іншому учаснику справи. Тобто зловживання процесуальним правом як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в порушенні умов належної реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав іншими учасниками справи.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала Верховного Суду від 06 вересня 2018 року, справа №552/2378/17).

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 ЦПК України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Водночас учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин.

Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі №337/474/14. «Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій».

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на подання представником позивача ОСОБА_3 п`яти позовів до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, з аналогічних підстав, вбачається маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, що є зловживанням процесуальним правом при зверненні з позовом до суду, що суперечить завданню цивільного судочинства.

Нормами ч. 4 ст. 44 ЦПК України передбачено обов`язок суду вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України передбачене право суду постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами.

Враховуючи те, що судом встановлено зловживання процесуальними правами представником позивача, що полягає у поданні декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, подальше неодноразове їх повернення за власною ініціативою представника ОСОБА_3 або з підстав зловживання представником позивача процесуальними права, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями з метою обрання конкретного судді для розгляду вказаної цивільної справи, тому суддя вважає, що з метою спонукання представника позивача до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, запобігання зловживанню процесуальними правами та унеможливлення маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями, до останнього слід застосувати захід процесуального примусу у виді штрафу в сумі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 148, 260 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати перелічені в мотивувальній частині ухвали дії представника позивача ОСОБА_3 - зловживанням процесуальними правами.

Застосувати до представника позивача ОСОБА_3 захід процесуального примусу у виді штрафу.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави штраф у сумі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6056 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість грн.).

Ухвала в частині стягнення штрафу може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва