Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/6529/23
Провадження №: 2/332/537/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Сінєльніка Р.В.

при секретарі: Васильченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» ( місце знаходження: 04114 м.Київ вул. Автозаводська, буд.54/19) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.09.2018 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заву до Договору про надання банківських послуг від 11.09.2018 року. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 80000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 10.09.2023 року має заборгованість 64241,24 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 64241,24 грн. та судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

Ухвалою від 08.11.2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи(а.с.43).

12.01.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кравченко О.В. до суду надійшов відзив на позов (а.с. 57-60). Оскільки відповідач ОСОБА_1 добровільно погашала наданий кредит шляхом періодичного внесення коштів на рахунок позивача, позовні вимоги визнає частково, в сумі 25260,86 грн. У відзиві на позов зазначено , що внесені відповідачем грошові кошти банк розподіляв на погашення відсотків за користування кредитом, а не на погашення заборгованості за тілом кредиту. Такі дії банку відповідач вважає неправомірними. З огляду на те , що в анкеті заяві від 11.09.2018 року строки здіснення періодичних платежів за кредитом та процентна ставка не встановлена , списання банком внесених на погашення відповідачкою коштів у рахунок погашення відсотків за користування кредитом замість їх зарахування на погашення тіла кредиту, є неправомірним і безпідставним. Крім того , так само неправомірним вважає включення банком до заборгованості судових витрат у сумі 2684 грн. (списання коштів 03.10.2023 )(а.с. 65) про стягнення яких позивач просить суд. Покладення на позичальника обов`язку попередньо компенсувати кредитору судовий збір , не відповідає змісту кредитного договору і суперечить завданню цивільного судочинства .

23.01.2024 року представником позивача надано відповідь на відзив (а.с.87-93), в якій зазначає, що відповідач не заперечує, що вона с клієнтом AT «Універсал Банк» на її ім`я відкрито рахунок, видана платіжна картка та вона активно користувалася банківськими послугами проекту «Monobank». Підписуючи Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank» від 11.09.2018 року, Клієнт погодився що Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Підписанням цього Договору, Клієнт підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердив, що вищевказані документи йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. У відзиві також зазначають , що боржник не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, тарифів , таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту , які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватися карткою , а отже з ними погодився

Щодо укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, зазначає, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Посилається на аналогічні висновки , викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Крім того, представником позивача у відзиві зазначено , що у випадку якщо клієнт має заборгованість по сплаті більше ніж одного щомісячного платежу, при перерахуванні грошових коштів на погашення будь-яких зобов`язань клієнта за договором , банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли. У звязку з тим , що відповідач частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість , яка станом на 18.01.2024 року становить 62241,24 грн. Посилаючись на вищевикладене, просить стягнути з відповідача - ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг Мопоbank від 11.09.2018 року у розмірі , 62241,24 грн. станом на 18.01.2024 року в тому числі : загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) -62241,24 грн.

Вважаючи аргументи позивача , викладені у відповіді на відзиві необгрунтованими представник відповідача надав суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначає , що з розрахунку заборгованості, наданого банком до відповіді на відзив , з урахуванням додатково сплачених відповідачем протягом лютого-квітня 2024 року платежів у сумі 3000 грн.,вбачається , що станом на день подання заперечень заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 17458,12 грн, а не 62241,24грн., як зазначено у позові. Вважає, що необхідність стягнення заявленої суми заборгованості позивач належними і допустимими доказами не довів . Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах , встановлених актами законодаства банк не пред`явив. Вважає , що за таких обставин , позов підлягає частковому задловоленню (а.с. 126-130).

Сторони в судове засідання не з`явились. Представником позивача у позові зазначено про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову у повному обсязі заперечує, з підстав викладених у заявах по суті справи(а.с. 142).

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

11.09.2018 року ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» уклали договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до цього Договору ( а.с. 10), за умовами якого отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідно до п. 2 зазначеної Анкети-Заяви ОСОБА_1 погодилася що Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, який вона підтверджує та зобов`язується виконувати його.

В пункті 3 Анкети-Заяви відповідачка погодилась, що підписанням цього Договору, підтверджує, що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердила, що вищевказані документи їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Повідомлення про зміну дозволеного кредитного ліміту Банк надсилає Клієнту у мобільний застосунок (пункт 3 Анкети-заяви).

Відповідач в п. 9 Анкети-заяви підтвердила, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком її підпису .

Згідно з п. 6 анкети-заяви ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Також визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Вона підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.

В п. 7 анкети-заяви відповідачка підтвердила про її ознайомлення з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

В п. 10 анкети-заяви зазначено, що згідно Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» ОСОБА_1 надала банку згоду на обробку, передачу та отримання банком від/до бюро кредитних історій (та інших третіх осіб з метою встановлення кредитного ліміту) інформації про себе, а саме доступ до своєї кредитної історії, як для укладання договору про надання банківських послуг, так і на період його дії.

Також відповідачкою надано право та доручено АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у АТ «Універсал Банк», без додаткових її розпоряджень, для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком.

Згідно з п. 11 анкети-заяви ОСОБА_1 просила усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов договору.

Відповідно до Довідки про наявність рахунку від 18.01.2024 р., виданої позивачем, відповідачу ОСОБА_1 видана кредитна картка НОМЕР_2 зі строком дії до грудня 2024 р. та відкритий картковий рахунок (а.с. 106).

Згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту, виданої позивачем 11.09.2018 року відповідачу по вищевказаній картці встановлений кредитний ліміт 20000,00 грн., який в подальшому було збільшено , 12.04.2019 р. до 40000,00 грн., 03.06.2019 р. до 50000,00 грн., 06.03.2021 р.до 60000,00 грн., 08.07.2021 до 80000,00 грн. , 27.02.2022 року кредитний ліміт було зменшено до 59146,00 грн. ( а.с. 107).

З виписки про деталізований рух коштів карткового рахунку, відкритого позивачем на підставі вищенаведеної Анкети-заяви, наданого суду АТ «Універсал Банк» (а.с.95-105 ) вбачається, що відповідачка з 14.09.2018 р. систематично отримувала та використовувала кредитні кошти, в тому числі для здійснення купівлі товарів, розрахунку за послуги, також відповідачка періодично поповнювала цей рахунок, в тому числі інколи до повного погашення отриманої кредитної суми. Також вбачається з даної виписки, що позивачка в період з квітня 2019 р. не повному обсязі повертала отримані нею кредитні кошти.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 6-9), за період з 17.07.2020 р. по 10.09.2023 р. ОСОБА_1 має заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 64241,24 грн. ; загальний залишок заборгованості за відсотками 0,00 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн. судовий збір 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн.

З наданої виписки про рух коштів на рахунку (а.с. 95-105) вбачається, що з карткового рахунку відповідачки позивачем списувалися відсотки за користування кредитними коштами. Всього списано відсотків за період з 01.01.2019 р. по 03.10.2023 р. ( в т.ч. нарахованих судових витрат в сумі 2684 грн., яку списано 03.10.2023(а.с 95) на суму 47516,57 грн.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.

Частиною 5 статті 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першійстатті 634 ЦК України).

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17 відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014р. (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦКУкраїни можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Але у заяві позичальника, підписаній сторонами, ці складові не узгоджені».

Правова позиція щодо належного оформлення кредитних відносин, висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р., висвітлює саме обставини щодо форми, якої слід дотримуватись при укладенні кредитних договорів, незалежно від найменування банку, часу укладення такого договору, та способу підписання документів. А тому може бути застосована до будь-яких кредитних договорів, укладених між будь-яким банком та клієнтом позичальником. Суть правового висновку полягає в тому, що всі складові договору мають бути підписані в будь-який спосіб, в той час як в обох справах клієнти підписали лише анкети-заяви, а решта документів, в яких викладаються, по суті, істотні умови кредитування, які потім постійно змінюються без згоди та погодження з позичальником, долучалась в порядку приєднання до них як типової форми, що не можна вважати таким, що узгоджено в письмовій формі, яка підписана клієнтом (в тому числі електронним підписом).

На підтвердження позовних вимог, позивачем до позовної заяви Банком долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсалбанк» при наланні банківських послуг щодо продуктів монобанк, затверджені Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 р(а.с. 11-23), при цьому договір, про надання банківських послуг «монобанк», укладено між сторонами 11.09.2018 року , витяг з тарифів за карткою Монобанк (а.с.24-25), при цьому дані документи не оформлені належним чином, внаслідок чого не можна достеменно встановити, де закінчується документ Витяг з Умов і починається Витяг тарифів за карткою. Крім того, до позовної заяви позивачем долучено Паспорт споживчого кредиту, Чорної картки монобанк(а.с. 26-28). На даних документах містяться графи підпис споживача, накладені у вигляді електронного цифрового підпису. Належного підтвердження, що дані документи в їх повній редакції були підписані відповідачкою (протокол створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису, тощо), суду не надано. Також вони не містять будь-яких відомостей про те, що вони стосуються саме цих сторін у справі.

З огляду на вищенаведене, суд критично ставиться до посилання позивача, що відповідачка ознайомлена з наданими до позову Умовами обслуговування рахунків фізичної особи та тарифами.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме з наданими позивачем Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифами відповідач ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки які позивач автоматично списує з карткового рахунку відповідачки, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, надані банком інші документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача про ознайомлення відповідачкою саме з редакцію Умов та Тарифів, наданих до позову, голослівне і є припущенням.

Відносно особливостей укладення договору у системі «Monobank», заявлених позивачем, де відбувається певний алгоритм дій клієнта, тобто допуск його до наступного розділу після підтвердження ознайомлення з попереднім, то це не впливає на той факт, що Умови та правила надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» та Тарифи не є підписаними клієнтом навіть електронним підписом у розумінні ЗУ «Про електронну комерцію», зокрема, як була підписана анкета-заява за допомогою генерації ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка використана для накладення удосконаленого електронного підпису (УЕП).

Посилання позивача на визначену Законом України «Про електронну комерцію» спрощену процедуру підписання договорів, не спростовує необхідності дотримання вимог ст. 1055 ЦК України щодо письмової форми договору при узгодженні його умов, що означає, що всі його складові мають бути підписані в належний спосіб (письмово або електронним підписом).

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що надані позивачем Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи, затверджені Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 р., та набувають чинності з 27.11.2021 року (а.с. 11), витяг з тарифів за карткою Монобанк,який не мітить підпису відповідача , Паспорт споживчого кредиту Чорної картки Монобанк , інформація в якому зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2023 року(а.с.27 (зворотній бік), не є належними доказами у справі.

Згідно зіст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст.1050ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

З наданих суду доказів, вбачається, що на підставі підписаної, у встановленому законодавством порядку (за допомогою електронного підпису) сторонами Анкети-заяви позивачем був відкритий картковий рахунок на ім`я відповідачки, на який нараховувалися кредитні кошти, якими вона користувалася. В цій Анкеті-заяві строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка, штрафні санкції не зазначені.

Безпосередньо укладений між сторонами договір від 11.09.2018 у вигляді Анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625,1048 ЦК України,позивач не пред`являв.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає законними вимоги позивача про стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту.

Оскільки, як вже зазначалося судом вище, Анкетою-заявою від 11.09.2018 р., на підставі якої надано відповідачці кредитні кошти, не передбачено нарахування процентів та пені, строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, тому суд вважає за необхідне зменшити суму заборгованості за тілом кредиту за рахунок безпідставно списаних Банком грошових коштів (як відсотків) у розмірі 47516,57 грн. в період з 01.01.2019 р. по 03.10.2023 р. ( в т.ч. нарахованих судових витрат в сумі 2684 грн., яку списано 03.10.2023(а.с 95) до розміру 16724,67 грн. (64241,24 грн. (сума нарахована банком як залишок заборгованості за тілом кредиту) - 47516,57 грн. (списана сума в рахунок погашення відсотків) = 16724,67 грн.). Відповідачкою не надано спростування суми боргу у розмірі 16724,67 грн., в тому числі заявленою позивачем обставини щодо використання коштів понад кредитний ліміт, а також що дана сума боргу погашена станом на день розгляду справи, тому ця сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. В іншій частині заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)».

Аналогічне посилання на вищевказаний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року по справі № 697/302/20 за позовом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Судова практика в спорах за позовами АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про стягнення боргу, відносно зменшення заявленої суми боргу на суму безпідставно списаних процентів також відображена в багатьох актуальних судових рішеннях, в тому числі судів апеляційної інстанції, наприклад: в постанові Запорізького апеляційного суду від 13.03.2024 р. по справі № 333/7075/23, постанові Київського апеляційного суду від 08.03.2024 р. по справі №755/6711/23, постанові Дніпровського апеляційного суду по справі від 05 березня 2024 року по справі № 759/14456/22 та інші.

Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн., заявлені позовні вимоги задоволені судом частково 26 % позовних вимог, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у розмірі пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 697,84 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» - задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (ідентифікаційний код юридичної особи 21133352 , місцезнаходження : 04114 м.Київ вул.Автозаводська, буд. 54/19) заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 11.09.2018 року, по тілу кредиту в розмірі 16724,67 грн. та судові витрати в розмірі 697,84 грн. судового збору.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13.09.2024 року.

Суддя Р.В.Сінєльнік