ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6467/24 Справа № 202/4452/23 Суддя у 1-й інстанції - Михальченко А. О. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сеідова Вікторія Олександрівна про визнання недійсним фраундаторного правочину та стягнення моральної шкоди,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Круглий Вячеслав Вікторович,

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

13.03.2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сеідова Вікторія Олександрівна про визнання недійсним правочину та стягнення моральної шкоди, в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:

- визнати недійсним договір дарування домоволодіння АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 101) укладений 03 лютого 2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сеідовою Вікторією Олександрівною;

- відновити становище, яке існувало до порушення та скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Сеідової Вікторії Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 66285852 від 03 лютого 2023 щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 101, запис про право власності №49135266);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу (Mazda 6, сірого кольору, VIN НОМЕР_1 ) №1242/2023/3641006 укладений 04 лютого 2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та скасувати перереєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказаний транспортний засіб за ОСОБА_3 ;

- стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 200 000 грн. 00 коп., понесені судові витрати 6 220, 80 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним (фраудаторним) договір дарування домоволодіння АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 101) укладений 03 лютого 2023 між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сеідовою Вікторією Олександрівною.

Скасоване рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Сеідової Вікторії Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 66285852 від 03 лютого 2023 щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 101; запис про право власності №49135266).

Визнане недійсним (фраудаторним) договір купівлі-продажу транспортного засобу (Mazda 6, сірого кольору, VIN НОМЕР_1 ) №1242/2023/3641006 укладений 04 лютого 2023 між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

14.05.2024 рокувід ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Круглий Вячеслав Вікторовичнадійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом можуть бути задоволені за рахунок іншого майна, на яке виконавцем накладено арешт. Судом не доведено, що відповідача діяли не добросовісно. Крім того, будинок, який є предметом спору фактично знищений.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник ОСОБА_2 адвокат Круглий В.В. доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити.

Представник ОСОБА_1 адвокат Воронко В.С. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Від Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Сеідова В.О. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.2 а.с.167-173), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

02 листопада 2021 року між ОСОБА_1 , як позикодавцем, та ОСОБА_2 , як позичальником, було укладено договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Журжою Ю.Г.

02 листопада 2021 року ОСОБА_4 надано письмову згоду на укладення її чоловіком, ОСОБА_2 , договору позики на суму 1 885 415,00 грн. в еквіваленті за курсом ПАТ КБ «Приватбанк», станом на дату підписання договору що становить 72 100, 00 дол. США, що здійснюється в інтересах сім`ї, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Згідно п.1 договору позики ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 гроші в сумі 1 885 415, 00 грн., що в еквіваленті за курсом ПАТ КБ «ПРИВАТАНК» станом на дату укладення та підписання цього договору становить 72 100, 00 дол.США, без сплати процентів за користування вказаною сумою, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути ОСОБА_1 таку ж суму грошових коштів в гривневому еквіваленті за наступним графіком: 1 885 415,00 грн., що в еквіваленті за курсом ПАТ КБ «ПРИВАТАНК» станом на дату укладення та підписання цього договору становить 72 100 , 00 дол. США із строком виплати боргу до 31 жовтня 2022 року включно.

Позичальник засвідчив, що грошові кошти від позикодавця отримав повністю до підписання цього договору. На підтвердження факту передачі грошей позичальник видав письмову розписку про одержання зазначеної в договорі суми грошей від позикодавця п.п. 4, 5 Договору позики.

При виконанні зобов`язання по цьому договору позикодавець повинен видати письмову розписку на підтвердження факту та повернути борговий документ (цей договір про позику грошей) п.8 Договору позики.

02 листопада 2021 року ОСОБА_2 підписано розписку про отримання ним грошей у загальному розмірі 1 885 418, 00 грн., що в еквіваленті за курсом ПАТ КБ «ПРИВАТАНК» станом на дату укладення та підписання договору позики становить 72 100, 00 дол. США, що отримані у позику від ОСОБА_1 .

Вказані обставини встановлені постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.01.2024 у справі №202/8561/22, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення коштів задоволено частково.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики грошових коштів від 02.11.2021 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Журжою Ю.Г. у розмірі 1 885 415 (один мільйон вісімсот вісімдесят п`ять тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень.

Судовий процес по справі №202/8561/22 ініційовано ОСОБА_1 07.11.2022, а провадження по справі відкрите 13.01.2023.

Крім того, судом встановлено, що 12.12.2022 ОСОБА_1 звертався в межах справи №202/8561/22 з заявою про забезпечення позову, але ухвалою суду від 14.12.2022 у її задоволенні відмовлено.

З інформаційної довідки №328658338 від 10.04.2023 судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу віл 26.11.2020 посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Журжою Ю.Г. відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належало домоволодіння АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 101).

Однак, на підставі договору дарування від 03.02.2023, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сеідовою В.О., відповідач ОСОБА_3 прийняла у дар від ОСОБА_2 домоволодіння (об`єкт житлового нерухомості) за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 79,7 кв.м., житловою площею 52,5 кв.м.; літ. Б літня кухня; літ. Г погріб з шийкою; Д, Е, Ж, З, И навіси; Л вбиральня; №1-15, І споруди.

Реєстраційний номер майна 101.

Право власності зареєстроване за ОСОБА_3 03.02.2023 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 66285852 від 03.02.2023, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Сеідовою В.О.

Крім того, з копії договору купівлі-продажу №1242/2023/3641006 від 04.02.2023 судом встановлено, що 04.02.2023 відповідач ОСОБА_2 продав відповідачу ОСОБА_3 належний йому транспортний засіб, а саме легковий автомобіль Mazda 6, сірого кольору, VIN НОМЕР_1 за ціною 125 000 грн.

Отже, судом встановлено, що договір дарування домоволодіння від 03.02.2023 та договір купівлі-продажу транспортного засобу від 04.02.2023, які укладені між боржником ОСОБА_2 та його донькою ОСОБА_3 , були укладені під час наявності у ОСОБА_2 невиконаних боргових зобов`язань за договором позики від 02.11.2021 на загальну суму 1 885 415 (один мільйон вісімсот вісімдесят п`ять тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень та під час відкритого провадження по цивільній справі про стягнення боргу за договором позики від 02.11.2021.

Станом на день ухвалення рішення по даній справі постанова Дніпровського апеляційного суду від 17.01.2024 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не виконана, борг перед ОСОБА_1 не погашено.

З наданих учасниками справи копій матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що 14.08.2023 на підставі виконавчого листа виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська у справі №202/8561/22 відкрите виконавче провадження № 72531962. Стягувач ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2

В межах даного виконавчого провадження було виявлено та описано майно боржника ОСОБА_2 .

Приватним виконавцем подані документи для проведення реалізації майна боржника та в період з 05.02.2024-08.02.2024 ДП «Сетам» проведені електронні торги, під час яких було реалізовано майно боржника ОСОБА_2 на загальну суму 199 258,00 грн, що складає 10,57% від суми боргу за постановою суду, що є очевидно недостатнім для повного виконання рішення суду про стягнення боргу. Вказані обставини підтверджуються копіями актів про проведені електронні торги.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов в частині визнання недійсним (фраудаторним) договору дарування домоволодіння АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 101) укладеного 03 лютого 2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сеідовою Вікторією Олександрівною та в частині визнання недійсним (фраудаторним) договору купівлі-продажу транспортного засобу (Mazda 6, сірого кольору, VIN НОМЕР_1 ) №1242/2023/3641006 укладеного 04 лютого 2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Згідно з інформаційною довідкою від 10.04.2023 № 328658338 у Державному реєстрі речових прав є усі попередні записи про державну реєстрацію права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , а тому скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на це майно не скасовує попередніх записів.

Тому для реального захисту та відновлення порушених прав позивача необхідно скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Щодо задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, яка дорівнює 1 885 415 гривень іншим майном відповідачів, яке вже арештоване приватним виконавцем, суд першої інстанції встановив, що в період з 05.02.2024-08.02.2024 ДП «Сетам» проведені електронні торги, під час яких було реалізовано майно боржника ОСОБА_2 на загальну суму 199 258,00 грн., що складає 10,57% від суми боргу.

При таких обставинах, колегія суддів апеляційного суду не може прийняти за основу ствердження апелянта про він діях добросовісно, бо іншого майна досить, щоб задовольнити вимоги кредитора.

Щодо ствердження, що будинок предмет спору не існує, це не має значення, оскільки з фото, що містяться у матеріалах справи вбачається, що йде активне будівництво, а тому той факт, що знесений старий будинок, на місті якого йде будівництво нового, не має значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом першої інстанції, 03.02.2023 та 04.02.2023, відповідач ОСОБА_2 , відчужуючи належний йому на праві власності автомобіль та домоволодіння на користь своєї доньки, відповідачу у справі ОСОБА_3 , був обізнаний про ініційований проти нього позивачем ОСОБА_1 судовий процес у цивільній справі про стягнення боргу, і таким чином, міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку стягнення з нього суми боргу.

Боржник (дарувальник, продавець), який відчужує майно на підставі безвідплатного та оплатного договору на користь своєї доньки після пред`явлення до нього позову кредитора про стягнення заборгованості, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір дарування та купівлі-продажу, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Як наслідок, не виключається визнання таких договорів недійсними, направленими на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України).

Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання недійсними правочинів внаслідок укладення договорів, зміст яких суперечить ЦК України, суд враховає, що: 1) відповідач відчужив майно після пред`явлення до нього позову про стягнення заборгованості та будучи обізнаним про наявність у нього невиконаних боргових зобов`язань; 2) майно відчужене на підставі безвідплатного договору та оплатного договору, ціна якого вочевидь нижче ринкової; 3) майно відчужене на користь близького родича - доньки; 4) після відчуження спірного майна у відповідача залишилась незначна кількість майна, за рахунок якого він не може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором.

Сукупність наведених обставин доводить той факт, що відповідач ОСОБА_2 діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення кредитором на його майно як боржника.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Круглий Вячеслав Вікторович залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 10.09.2024 року.

Судді: