УХВАЛА

30 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 363/504/21

провадження № 61-72ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвина Леся Олексіївна, ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору дарування, застосування наслідків недійсності, витребування майна, скасування записів про реєстрацію права власності,

встановив:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просила суд: визнати недійсним договір дарування адміністративного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 97, 2 кв. м, укладений 07 листопада 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений 07 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л. О., зареєстрований в реєстрі за № 6189; застосувати наслідки недійсності договору дарування цього ж адміністративного будинку, укладеного 07 листопада 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого 07 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л. О., зареєстрованого в реєстрі за № 6189, а саме: зобов'язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 та ОСОБА_1 адміністративний будинок; витребувати від ОСОБА_4 спірний адміністративний будинок; скасувати державну реєстрацію права власності на адміністративний будинок, проведену за ОСОБА_3 25 грудня 2012 року на підставі договору дарування № 6189, виданого 07 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л. О.; скасувати державну реєстрацію права власності на адміністративний будинок, проведену за ОСОБА_5 на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малаховської І. В. від 06 серпня 2019 року № 48112818 з одночасним припиненням права власності ОСОБА_5 на адміністративний будинок (номер запису про право власності 32701785); скасувати державну реєстрацію права власності на адміністративний будинок, проведену за ОСОБА_4 на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Герасимів Ю. В. від 27 серпня 2019 року № 48402087 з одночасним припиненням права власності ОСОБА_4 на вказаний адміністративний будинок (номер запису про право власності 32969509).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування адміністративного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 97, 2 кв. м, укладений 07 листопада 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений 07 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л. О., зареєстрований в реєстрі за № 6189.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

02 квітня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Ковальчук В. Л. засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 15 квітня 2024 року представником заявника надіслано до суду касаційної інстанції докази доплати судового збору в розмірі 19 068, 00 грн.

Підставами касаційного оскарження судового рішення представник заявника зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- застосування судом апеляційної інстанції норм прав без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2018 року в справі № 909/968/16 та від 30 липня 2019 року в справі № 28/29-б-43/212-2012 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко