Справа № 182/3608/21
Провадження № 2/0182/1306/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.05.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом Нікопольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

Згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 19.05.2021 року, на вул.Некрасова, 11-А власником будівлі Комплексу: адміністративна будівля, будівля столу заказів, намет, прохідна, склад, майстерня, намет, вбиральня (реєстраційний № об`єкта нерухомого майна 116) з 25.01.2019 року є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: р.№273, ННО 609629, ННО 609631, ННО 609633, виданий 25.01.2019 року.

Згідно інформаційної ДЗК земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована в ДЗК з кадастровим номером :03:034:0011, площею 4195,00 кв.м. з 14.11.2007 та має свою ціну (нормативну грошову оцінку): - з 14.11.2007 р. за цільовим призначенням -03.07 «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі»; з 12.08.2020 р. за цільовим призначенням -12.08 «для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій».

Так, з 25.01.2019 року власником будівлі Комплексу на АДРЕСА_1 , яка знаходиться на земельній ділянці площею 0,4195 га з кадастровим номером: :03:034:0011, став ОСОБА_1 , та використовував вищевказану земельну ділянку без правовстановлюючих документів, а саме: - з 01.02.2019 року з кодом цільового призначення 03.07 «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі»; - з 12.08.2020 року з кодом цільове призначення 12.08 «для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій».

Тобто, з 01.02.2019 року відповідач використовував вказану земельну ділянку без оформлених належним чином правовстановлюючих документів на землю. Тобто, у ОСОБА_1 як у власника нерухомого майна є обов`язок оформити правовстановлюючі документи на відповідну земельну ділянку (ст.ст.120, 125 ЗК України), що останнім зроблено не було, чим порушено права та законні інтереси Нікопольської міської ради в частині недоодержання коштів за земельну ділянку комунальної власності. Фактично відповідач зберіг у себе кошти за рахунок Нікопольської міської ради без достатньої правової підстави, а тому зобов`язаний повернути їх на підставі ч.ч.1, 2 ст.1212 Цивільного кодексу України.

За інформацією міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області (лист від 04.07.2018 року № 405/420-18-0,172), нормативну грошову оцінку земель м.Нікополя проведено у 2008 році ПП «Лада» та затверджено рішенням сесії Нікопольської міської ради від 01.08.2008 року за № 40-28/V, базова вартість 1 кв.м. складає 107,01 грн., введена в дію з 01.01.2009 року рішенням сесії Нікопольської міської ради від 24.10.2008 року № 2-31/V. Кумулятивний коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель міста Нікополя складає: у 2017 році 2,315; у 2018 році 2,315; у 2019 році 2,315; у 2020 році 2,315. Отже протягом 2019-2020 років кумулятивний коефіцієнт індексації НГО земель м.Нікополь не змінювався та дорівнював 2,315. Так як ОСОБА_1 в період з 01.02.2019 року використовував вищевказану земельну ділянку без правовстановлюючих документів, то згідно рішень сесії Нікопольської міської ради від 01.08.2008 року №40-28/У та від 24.10.2008 року №2-31/У, коефіцієнтів функціонального призначення змінився.

Також надані відповідні розрахунки. НГО складає 5248532,30 грн. за зем.діл площею 4195,0 кв.м. (2019-2020 при Кф 2,50 та код цільового призначення -03.07)Період нарахування: з 01.02.2019 року по 11.08.2020 року: 5248532,30 х 3% =157455,97 грн.(за рік), 157455,97 :12 міс.=13121,33 грн. (в місяць), 157455,97:365 дн.=431,36 грн. (в день), 13121,33 *18 міс.=236183,94 грн. (збитки за 02.2019-07.2020), 431,36*11дн.=4744,96 грн.(збитки за 01.08.-11.08.2020) Всього збитків за 01.02.2019 р.-11.08.2020 р.=240928,90 грн.(236183,94+4744,96). НГО складає 2591209,55 грн. за зем.діл. площею 4195,0 м.кв. (2020 при Кф 1,00 та код цільового призначення -12.08) Період нарахування: з 12.08.2020 року по 30.09.2020 року: 2591209,55 х 3%=77736,29 грн. (за рік), 77736,29:12 міс.=6478,02 грн. (в місяць), 77736,29:365 дн.=212,98 грн.(в день), 212,98*20 дн.=4259,60 грн.(збитки за 12.08-31.08.2020), 6478,02*1 міс.=6478,02 (збитки за 09.2020).Всього збитків за 12.08.2020-30.09.2020=10737,62 грн.(4259,60+6478,02).

Всього за період з 01.02.2019 року по 30.09.2020 року сума збитків на земельну ділянку площею 4195,00 м.кв.) на АДРЕСА_1 кадастровий номер :03:034:0011 становить 251666,52 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.12, 120, 125, 189, 206 Земельного кодексу України та 1212-1214 Цивільного кодексу України, просять суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Нікопольської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі 251666,52 грн., а також судові витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 3775,00 грн.

Ухвалою про відкриття провадження від 21.09.2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала з копією позову та додатками до нього була направлена за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.19). Згідно поштового повідомлення про вручення поштових відправлень, відповідач ОСОБА_1 отримав особисто ухвалу суду про відкриття провадження у справі 16.11.2021 року (а.с.52).

30.11.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній повністю заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне. Нікопольською міською та ПрАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬК-АВТО» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4195 м.кв. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:034:0011 від 01.06.2017 року, зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.12.2017 року за номером 24140864, строк дії речового права до 31.05.2022 року. 02.02.2021 року Нікопольська міська рада звернулась із претензією №358/21 до ПрАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬК-АВТО» про сплату заборгованості по орендній платі згідно договору оренди на вище зазначену земельну ділянку за період з лютого 2019 року по серпень 2020 року, а 28.05.2021 року Нікопольська міська рада звернулась до Нікопольського міськрайонного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за дану земельну ділянку за період з 01.02.2019 року по 30.09.2020 року,тобто за аналогічний період. Окремо слід зазначити, що тільки 26.06.2020 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою з метою подальшого укладення договору оренди земельної ділянки у АДРЕСА_1 . Отже орендну плату за дану земельну ділянку за період з 01.02.2019 року по 26.06.2021 року мав сплачувати орендар земельної ділянки ПрАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬК-АВТО», а звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 є зловживанням процесуальними правами з боку Нікопольської міської ради з метою подвійного стягнення грошових коштів за користування вищевказаною земельною ділянкою з двох різних осіб. Також оскільки Нікопольською міською радою заявлено вимогу про стягнення збережених коштів в розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися саме на підставі технічної документації та витягу з нормативно грошової оцінки окремої земельної ділянки, а із наведеного розрахунку неможливо встановити, чи вірним є застосовані функціональне призначення, коефіцієнти, площа та нормативна грошова оцінка землі, які зазначені, як вихідні дані для розрахунку розміру орендної плати, заявленої до стягнення.Отже позивачем не надано доказів проведення нормативно грошової оцінки земельної ділянки не пізніше ніж за 5-7 років до її застосування при обчисленні безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за земельну ділянку за період з 01.02.2019 року по 30.09.2020 року, таким чином вважаємо розрахунок необґрунтованим, а надані докази недопустимими.

02.12.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач відхиляє наведені відповідачем у відзиві на позов доводи та наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог, наголошуючи на наступному. Відповідно до ст.7 Закону України «Про оренду землі» у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні попереднього власника на праві оренди, до набувача такого об`єкта одночасно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці. Тобто, саме у зв`язку з набуттям відповідачем права на об`єкт нерухомості на земельній ділянці у останнього виникає негайний обов`язок відповідної плати за землю (не дивлячись на формальну наявність у договорі оренди землі попереднього орендаря). Тому, у зв`язку з переходом права на земельну ділянку (нерухомість) від колишнього до нового власника нерухомості (згідно ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України) Нікопольською міською радою й було розраховано безпідставно збережені кошти відносно саме відповідача. Відповідно до ст.20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. В матеріалах справи міститься відповідний витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки він складений та виданий повноважним на те державним органом, не оскаржений, не скасований. Також, згідно інформації ГУ ДПС у Дніпропетровській області ПАТ «Дніпропетровськ-Авто» (попередній землекористувач) у зв`язку з продажем нерухомості на замельній ділянці припинило декларувати та сплачувати відповідну орендну плату з лютого 2019 року. Аналогічну інформацію надав і сам попередній землекористувач у листі від 17.02.2021 року (додається). Тому період нарахування заборгованості за даним позовом (з 01.02.2019) саме відповідачу повністю відповідає обставинам справи та чинному законодавству України. Щодо звільнення сплати за березень 2020 року у зв`язку з карантином (Covid-2019) вказаний аргумент відповідача є помилковим та застосуванню до даних правовідносин не підлягає, так як таке звільнення регламентується положеннями податкового законодавства, натомість позов Нікопольської міської ради ґрунтується на нормах цивільного та господарського законодавства, з урахуванням практики Верховного Суду з даних питань.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Відповідно до ч. 2 ст.120 ЗК України (у редакції, чинній на час здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачем) якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (п.«е» ч.1 ст.141 ЗК України).

За змістом Гл.15 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Як встановлено судом, власником будівлі - Комплексу розташованому за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності відповідачу по справі ОСОБА_1 . Реєстрація права власності проведена 25.01.2019 року на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: р.№273, ННО 609629, ННО 609631, ННО 609633, виданий 25.01.2019 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Іопель С.О. (а.с.12).

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 сформована та зареєстрована як об`єкт цивільних прав земельна ділянка, площею 0,4195 га., кадастровий номер :03:034:0011, форма власності - комунальна, цільове призначення «12.08 Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій». Оскільки земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 а присвоєно кадастровий номер, то, в розумінні ст.79-1 Земельного кодексу України, вона є сформованою, код цільового призначення - «12.08 Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій» (а.с.13-16). За інформацією відділу у м.Нікополі міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, згідно технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста, земельна ділянки за адресою: АДРЕСА_2 має площу 4195 кв.м., нормативна грошова оцінка якої становить 2591209 грн. 55 коп. (а.с.35).

Згідно листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.01.2019 року № 22-28-0.22-125/2-19 "Про індексацію нормативної грошової оцінки земель", коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Кумулятивний коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у м.Нікополі станом на 01.01.2017 рік, 01.01.2018 рік, 01.01.2019 рік, 01.01.2020 рік складає 2.315 (а.с.33).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :03:034:0011 за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка площею 0.4195 га, цільове призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, 14.11.2007 року зареєстрована на праві комунальної власності за Нікопольською міською радою (а.с.13-15).

Нікопольсько міською радою на адресу ОСОБА_1 направлено претензію від 22.03.2021 №123/21 (а.с.39-40).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Як встановлено судом, відповідач користувався земельною ділянкою без укладання договору оренди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

За змістом статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть, якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з 2019 року та у спірному періоді був власником нежитлової будівлі, яка розташована на спірній земельній ділянці, а тому з часу виникнення права власності на це нерухоме майно у відповідача виник обов`язок укласти та зареєструвати договір оренди на відповідну земельну ділянку, на якій розташовано нерухоме майно.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (ст.14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем в ході розгляду справи, ОСОБА_1 не сплачувалась за користування земельною ділянкою плата за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Розрахунок доходу відповідача як розміру плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, що нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування узгоджується з приписами Закону України «Про оцінку земель».

Правильність розрахунків позивача підтверджується наявним в матеріалах справи листом державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.01.2019 року та листом (а.с.33)

Отже, відповідні кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст.1212 - 1214 Цивільного кодексу України.

Також, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3775,00 коп., сплачений останнім при подачі позову (а.с.43).

Керуючись ст. 120, 141, 152, 206 ЗК України, 1212-1214 ЦК України, ст. 2-5, 9-10, 12, 28, 131, 141, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Нікопольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Нікопольської міської ради (; 53200, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Електрометалургів, 3) на р/р UA0004579, одержувач ГУК у Дніпропетровській області, , банк одержувача Казначейство України (ЕАП), код платежу 24062200 безпідставно збережені кошти у розмірі 251 666,52 грн. (двісті п`ятдесят одна тисяча шістсот шістдесят шість грн. 52 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь Нікопольської міської ради (, р/р UA0046934, банк одержувача ДКСУ м.Київ, код платежу 24062200, призначення платежу повернення судового збору (КЕКВ 2800) судовий збір в розмірі 3775,00 грн.(три тисячі сімсот сімдесят п`ять грн. 00 коп.).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. В. Рунчева