Єдиний унікальний номер 448/1611/24
Провадження № 2/448/608/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
18.11.2024 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судового засідання Москалик О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -
ОСОБА_3 зміст позовних вимог.
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язаних з її хворобою, діагноз «розлад психіки внаслідок дисфункції головного мозку з когнітивними, мовленнєвими (загальний недорозвиток мовлення І рівня), емоційно-вольовими та поведінковими порушеннями аутичного спектру. Порушена соціальна адаптація».
Вказує на те, що з огляду на стан здоров`я дочки ОСОБА_4 їй потрібна довготривала реабілітація та специфічний догляд, що потребує значних матеріальних затрат. Дані обставини підтверджуються індивідуальною програмою реабілітації інваліда. Стверджує, що додаткові витрати на дочку, які вона (позивачка) несе у зв`язку з хворобою та реабілітацією дочки становлять 4 тис. грн. щомісячно. При цьому, відповідач ОСОБА_2 відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, такий взагалі не цікавиться станом здоров`я та інтересами дитини.
З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її (позивачки) користь додаткові витрати на дитину - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.
ІІ. Позиція учасників справи.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала письмову заяву, в якій просила розгляд даної справи проводити у її відсутності на підставі поданих нею матеріалів з вказівкою на те, що вона підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просить такі задовольнити. При цьому, у вказаній заяві позивачка зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по даній справі.
Відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 не подав. Про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом надіслання судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місця його проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку ( АДРЕСА_1 ). З матеріалів справи слідує, що судова повістка про виклик відповідача в судове засідання, що було призначене на 04.10.2024р., була вручена відповідачу; судова повістка про виклик відповідача в судове засідання, що було призначене на 18.11.2024р., не була вручена відповідачу з тих підстав, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п.1 та п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, так і день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відомості про будь-які інші адреси місця проживання чи перебування відповідача чи про його офіційну електронну адресу в матеріалах справи відсутні, заяв про зміну місця проживання чи перебування від відповідача не надходило. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, виклик відповідача здійснювався у відповідності до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та останній вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи з часу опублікування оголошення про виклик. Тому, на підставі статей 128, 131 ЦПК України, суд приходить до висновку, що відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 09.09.2024р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 18.11.2024р. у даній цивільній справі постановлено провести заочний розгляд справи.
Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідач ОСОБА_2 належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав, а також враховуючи те, що позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи, судом вирішено ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Обставини справи, встановлені судом.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги ОСОБА_1 , судом встановлені наступні обставини.
Сторони по справі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судовим наказом Мостиського районного суду Львівської області від 19.04.2022р. у цивільній справі №448/288/22 ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.03.2022 і до досягнення дитиною повноліття.
Дитина сторін дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю, позивачкою ОСОБА_1 .
З медичного висновку №29 про дитину-інваліда віком до 18 років від 22.07.2024р., виданого ЛКК КНП «»Мостиська міська лікарня» Мостиської міської ради Львівської області слідує, що у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявне захворювання (патологічний стан) - «розлад психіки внаслідок дисфункції головного мозку з когнітивними, мовленнєвими (загальний недорозвиток мовлення І рівня), емоційно-вольовими та поведінковими порушеннями аутичного спектру. Порушена соціальна адаптація». Зазначений медичний висновок дійсний до 01.08.2026р.
У зв`язку з захворюванням дочки ОСОБА_4 , позивачка ОСОБА_1 несе додаткові витрати на її лікування, реабілітацію та специфічний догляд. На підтвердження факту захворювання дочки сторін ОСОБА_4 , необхідності її реабілітації, постійного лікування та фактично понесених додаткових витрат позивачкою до матеріалів справи долучено копію медичного висновку №29 про дитину-інваліда віком до 18 років від 22.07.2024р.; копію індивідуальної програми реабілітації інваліда за №29 від 22.07.2024р., копію витягу з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 №315-ЗУ/118 від 19.07.2024р. №61; копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 №7417 від 22.12.2023р.; копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 №293 від 25.01.2023р.; копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 №2778 від 23.05.2023р.; копії висновків консультацій лікаря-психіатра дитячого, невролога; копії сторінок із амбулаторної картки ОСОБА_4 ; копії рецептів лікарів; копії замовлень на проведення амбулаторних досліджень; чеки (квитанції) про купівлю медичних препаратів.
V. Застосовані судом норми права.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків,з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
Крім того, у постанові Верховного суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19, було роз`яснено, що присуджений розмір додаткових витрат на дитину не є незмінним, адже відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про зменшення розміру присуджених до стягнення з нього додаткових витрат на утримання дитини після істотної зміни або припинення обставин (одужання або істотне покращення стану здоров`я його дитини), які стали підставою для задоволення позову.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
VI. Висновки суду.
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Суд зазначає, що при вирішення даного спору щодо стягнення додаткових витрат на дитину, в першу чергу, повинні бути враховані інтереси дитини, оскільки дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі "Хант проти України").
Вирішуючи даний цивільний спір про стягнення додаткових витрат на дитину, суд враховує стан здоров`я доньки сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якої наявне захворювання (патологічний стан) - «розлад психіки внаслідок дисфункції головного мозку з когнітивними, мовленнєвими (загальний недорозвиток мовлення І рівня), емоційно-вольовими та поведінковими порушеннями аутичного спектру. Порушена соціальна адаптація», підтверджене відповідним медичним висновком. Відтак, суд вважає, що дочка сторін потребує постійного лікування, реабілітації та догляду, у зв`язку з чим позивачка ОСОБА_1 дійсно несе додаткові витрати на дитину.
Суд вважає документально підтвердженими додаткові витрати на дитину, викликані особливими потребами дитини (хворобою), що складаються з постійного медичного забезпечення, проходження призначеного лікарями лікування.
Проаналізувавши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази стосовно додаткових витрат, суд, враховуючи рівність та обов`язок обох батьків щодо забезпечення малолітньої дочки, оскільки позивачкою в підтвердження позовних вимог надано належні докази, що підтверджують додаткові витрати, які вона щомісячно несе на забезпечення дитини, приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 близько половини цієї суми, тобто 2000 грн. додаткових витрат щомісячно.
При цьому з урахуванням тієї обставини, що медичний висновок, яким підтверджено захворювання дочки сторін, дійсний до 01.08.2026р., то суд вважає за необхідне здійснювати стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину у зазначеному вище розмірі щомісячно до 01.08.2026р.
При цьому суд вважає за доцільне роз`яснити позивачці ОСОБА_1 її право на звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, у випадку продовження існування таких особливих обставин після 01.08.2026р.
Також суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачу ОСОБА_2 , що присуджений розмір додаткових витрат на дитину не є незмінним, адже відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про зменшення розміру присуджених до стягнення з нього додаткових витрат на утримання дитини після істотної зміни або припинення обставин (одужання або істотне покращення стану здоров`я його дитини), які стали підставою для задоволення позову.
VII. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення додаткових витрат на дитину.
Оскільки позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 задоволено, то на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 04.09.2024 року до 01.08.2026 року.
Стягнути з ОСОБА_2 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп. судового збору в дохід держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом, до Львівського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим кодексом, до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Позивачка: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с.Гостинцеве Мостиського району Львівської області; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 22.11.2024р.
Суддя Ю.В.Кічак