Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7531/23 Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С.
Категорія 70 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/7531/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Рожкової О. С.,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивачка звернувся до суду з позовом, в кому зазначила, що 3 липня 2015 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Від шлюбу мають спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із нею.

Тривалий час вони з відповідачем проживають окремо, в провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває справа за позовом ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказала, що відповідач періодично надає кошти на утримання дитини, проте ці платежі мають нерегулярний характер та надаються у розмірі, визначеному на власний розсуд відповідача.

Зауважила, що самостійно несе тягар утримання дитини, натомість відповідач є працездатним, має добрий стан здоров`я, отримує заробіток та може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, просила суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 500 гривень щомісяця, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 4 серпня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,6 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Зокрема, зазначає, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, натомість 21 листопада 2023 року ним було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме довідки МСЕК, пенсійного посвідчення батька та заяви про визнання ним позову частково у розмірі 2500 грн.

Нею було подано заперечення проти задоволення такого клопотання, оскільки відповідачем не було надано відзиву. Неможливість подання інших доказів у встановлений законом або судом строк не була обґрунтована.

Окрім того, вважає безпідставним твердження відповідача про те, що він здійснює догляд за батьком, тому що відповідних доказів ним надано не було та він проживає окремо від батьків.

Проте, незважаючи на її заперечення, судом було ухвалено рішення з врахуванням доказів та аргументів відповідача, поданих з порушенням норм процесуального права. Фактично оскаржуване рішення ухвалено з врахуванням інтересів відповідача, а не дитини.

На її думку, при розгляді даної справи порушено основний принцип ведення цивільного судочинства, а саме змагальність сторін, оскільки були враховані лише докази та аргументи відповідача.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали апеляційну скаргу.

Відповідач в судовому засіданні не визнав доводи, викладені в апеляційній скарзі та пояснив, що на даний час втратив постійну роботу та утримує свого непрацездатного батька, відтак розмір аліментів, який просить стягувати позивачка, є занадто значним для нього.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні також встановлено, що малолітня донька сторін проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).

Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на ту обставину, що він не має постійного місця роботи та сталого заробітку. На підтвердження даної обставини надав суду виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка містить інформацію про те, що він, будучи зареєстрованим ФОП, з 27 лютого 2024 року припинив підприємницьку діяльність.

Окрім того, стверджував, що у добровільному порядку надає кошти на утримання доньки, купує одяг, продукти харчування та сплачує кошти за харчування дитини у навчальному закладі.

Однак, з даного приводу слід зазначити, що відповідач є особою працездатного віку, не перебуває на обліку у центрі зайнятості, інших неповнолітніх дітей не має. Доказів того, що він має незадовільний стан здоров`я, суду не надано.

Та обставина, що відповідач сплачує кошти за харчування доньки у навчальному закладі, періодично купує дитині одяг та продукти харчування, а також в добровільному порядку надає кошти на її утримання, жодним чином не може обмежувати право позивачки ставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку у розмірі, достатньому для забезпечення життєво-необхідних потреб доньки.

Стверджуючи про надання матеріальної допомоги на утримання доньки у добровільному порядку, відповідач не надав суду пояснень щодо того, за рахунок яких коштів він надає таку допомогу. Отже, колегія суддів ставить під сумнів пояснення відповідача про відсутність у нього заробітку та його неспроможність сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 грн. щомісячно.

Матеріали справи також свідчать, що батько відповідача ОСОБА_5 є особою з інвалідністю 2 групи.

Однак, та обставина, що відповідач в силу положень сімейного законодавства зобов`язаний матеріально утримувати свого непрацездатного батька, не може бути підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги, адже малолітня донька сторін також потребує належного матеріального забезпечення.

Таким чином, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно стягувати аліменти у розмірі 5000 грн. щомісячно.

Отже, рішення суду слід змінити, збільшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2500 грн. до 5000 грн. щомісячно.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2023 року змінити, збільшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2500 грн. до 5000 грн. щомісячно.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: