Провадження № 2/522/6268/24
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
25 листопада 2024 року Приморський районний суд м. Одеси:
у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,
за участі секретаря - Лахматової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором роздрібної купівлі-продажу, -
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Фізичної особи-підприємця - ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2024 року розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача - адвокат Логойда Я.В. не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи за відсутності сторони позивача. Також зазначила, що докази на підтвердження заявленого позивачем у позовній заяві розміру витрат на професійну правничу допомогу будуть подані стороною позивача у встановленій законом формі з дотриманням визначеного законом п`ятиденного строку після ухвалення рішення у даній справі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 25 листопада 2024 року.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом установлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якого є 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (а.с.25).
Відповідно до довідки про наявність рахунку від 20.06.2024 на ім`я ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок АТ «Універсал Банк» НОМЕР_2 (а.с. 16).
Як слідує з витягу з рахунку НОМЕР_2 08.04.2024 з рахунку ОСОБА_3 здійснено авансовий платіж на банківський рахунок ФОП ОСОБА_1 на суму 1000,00 грн в рахунок часткової оплати замовлення. (а.с. 15).
Згідно із ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч.ч. 1-2 статті 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним.
Відповідно до частини першої статті 633 ЦК України публічний договір - це договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Згідно з ч. 1. ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ч. 1. ст. 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Частиною першою статті 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
Відповідно до ч. 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 706 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Відповідно до ч. 2 ст. 334 ЦК України переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення пересилання набувачеві майна.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору роздрібної купівлі-продажу товару, отримання відповідачем товару за вказаним договором та несплату ним повної вартості отриманого товару, тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Стороною позивача надані суду розрахунки заборгованості з врахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми, які відповідачем не спростовано.
З огляду на вказане, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних витрат, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню інфляційні втрати в розмірі 358,33 грн та 3% річних в розмірі 104,11 грн.
Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 10-13, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд -
Позов Фізичної особи-підприємця - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором роздрібної купівлі-продажу, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ,) судовий збір у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 25 листопада 2024 року.

Суддя Юлія КОВТУН