Справа № 350/687/23
Номер провадження 8/350/1/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Сокирко Л.М., розглянувши заяву адвоката Микулича Ігоря Володимировича подану в інтересах ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі № 350/687/23 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу до об`єкту газопостачання,

в с т а н о в и л а:

28 червня 2024 року судом ухвалено рішення про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу до об`єкту газопостачання у справі № 350/687/23 провадження 2/350/28/2024,яке постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 9 жовтня 2024 року залишено без змін.

4 листопада 2024 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Микулич І.В. звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із заявою про перегляд рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 червня 2024 року по цивільній справі № 350/687/23 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу до об`єкту газопостачання,у зв`язку із нововиявленими обставинами.

У вказаній заяві представник заявника ОСОБА_1 адвокат Микулич І.В. посилається на те, що підставою для перегляду рішення суду у зв`язку із нововиявленими обставинами є те, що у кримінальному провадженні № 0000063 є висновок експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 9 травня 2024 року № 1762/1763/23-28. Зазначає, що про існування цього висновку йому стало відомо 2 жовтня 2024 року, а отже вважає, що ним не пропущено тридцятиденний строк для звернення до суду із вказаною заявою.

Ухвалами судді від 5 листопада 2024 року та 15 листопада 2024 року заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами двічі залишалася без руху для усунення недоліків, зазначених в цих ухвалах у строки визначені в них. Станом на 25 листопада 2024 року зазначені в ухвалах недоліки не усунуто.

Відтак вважаю, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає поверненню з огляду на наступне. У пункті 1 частини другої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Згідно із пунктом 1 частини першої, пунктом 1 частини другої, частиною третьою статті 424 Цивільного процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до частини першої, пункту 6 частини третьої статті 426 Цивільного процесуального кодексу України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинна відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції. Отже, положеннями Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення, але не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Микулич І.В. вважають, що строк на звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 не пропущений, оскільки його відлік розпочався з 2 жовтня 2024 року, коли ОСОБА_1 дізнався про висновок експерта.

Разом з тим, фактичний аналіз змісту заяви та додатків до неї свідчить про те, що про наявність обставини, на яку ОСОБА_1 посилається як на нововиявлену, йому стало відомо саме 2 жовтня 2024 року.

На підтвердження своєчасності звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, він надав копію заяви, яка не містить даних про офіційне її отримання адресатом (Відділенням поліції № 2 (селища Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області), відсутній штамп та вхідний номер відділення поліції). З тексту цієї заяви вбачається, що на день написання цієї заяви заявнику ОСОБА_1 було відомо про проведену почеркознавчу експертизу.

Сам по собі запит на інформацію не є доказом у розуміння статті 76 Цивільного процесуального кодексу України.

В даному випадку відповіді на звернення до старшого дізнавача Комар Ірини від 2 жовтня 2024 року та копії офіційного документу (протокол ознайомлення з матеріалами кримінального провадження), які би свідчив коли саме він ознайомився із висновком почеркознавчої експертизи, не надав.

Доводи заяви про те, що потрібно розпочинати відлік строку з 2 жовтня 2024 року, є безпідставними, оскільки тридцятиденний строк потрібно починати обраховувати з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

На виконання ухвали від 15 листопада 2024 року представником заявника було подано заяву про усунення недоліків, у якій останній зазначив, що письмової відповіді на свою заяву від 2 жовтня 2024 року ОСОБА_1 не отримував, а про існування висновку експерта дізнався в усній формі від слідчого, який проводить досудове розслідування.

Однак, і в цій заяві представник заявника не зазначив, коли саме в усній формі ОСОБА_1 стало відомо про висновок експерта.

Щодо неотримання відповіді на заяву від 2 жовтня 2024 року, слід зауважити, що сама заява (як убачається із її копії) не містить інформації, що вона зареєтрована в органах поліції належним чином.

Таким чином, у заявах та додатках до них про усунення недоліків відсутні будь-які відомості, зі змісту яких можна було б визначити конкретну дату, коли заявник дізнався або міг дізнатися про стверджувані ним нововиявлені обставини. Відсутність таких позбавляє суд можливості визначити чи було дотримано заявником строки звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Тобто, недоліки викладені в ухвалах судді від 5 листопада 2024 року та 15 листопада 2024 року в частині зазначення дати відкриття нововиявлених обставин або встановлення з посиланням на докази заявником не виконані. При цьому у заяві відсутнє і клопотання про поновлення строку подання заяви, у разі якщо такий був пропущений заявником з поважних причин. Водночас, суд зауважує, що постановляючи ухвали від 5 листопада 2024 року та 15 листопада 2024 року про залишення вказаної заяви без руху та надання строку на усунення недоліків поданої заяви, судом детально роз`яснено про необхідність обґрунтування таких обставин з огляду на вимоги статті 423 Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином, оскільки зазначені в ухвалах суду про залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без руху недоліки у визначений строк не усунуті, то цю заяву із додатками, відповідно до частини третьої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, слід вважати неподаною та повернути представнику заявника.

Одночасно з цим суд роз`яснює, що відповідно до частини сьомої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з такою заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. Окрім того, повернення заяви у цьому випадку не буде обмеженням права на суд, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

На підставі викладеного, керуючись статями 185, 260, 353, 354, 423, 424 Цивільного процесуальногок одексу України,

п о с т а н о в и л а :

Заяву адвоката Микулича Ігоря Володимировича подану в інтересах ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі № 350/687/23 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу до об`єкту газопостачання (з додатками) вважати неподаною та повернути адвокату Микуличу Ігорю Володимировичу .

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Сокирко Л.М.