Cправа №549/296/24
Провадження№2-др/549/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року селище Чорнухи

Чорнухинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Глущенко Н.М.

за участю секретаря судових засідань Кривчун Я.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Пікулін Роман Миколайович, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Чорнухинського районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 02.09.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

09.09.2024 р., через систему «Електронний суд» до Чорнухинського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Пікулін Р.М., про ухвалення додаткового рішення у справі № 549/296/24, за якою просить вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у сумі 28495,28 грн., згідно зі ст. 141 ЦПК України. В обґрунтування заяви посилається на ухвалення судом рішення, яким повністю задоволені позовні вимоги.

На підставі ч.4 ст. 270 ЦПК України суд не вбачає необхідності викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись із заявою про ухвалення додаткового рішення та з матеріалами цивільної справи, доходить наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 02.09.2024 року задоволенні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів.

Заява позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Пікулін Р.М., про ухвалення додаткового рішення та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу надійшла до суду через систему «Електронний суд» 09.09.2024 о 16 год 16 хв., зареєстрована 10.09.2024.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Строки, в межах яких вичиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Положення вказаної статті мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду заяву про розподіл судових витрат по справі, подану після визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України граничного строку для її подання, тобто після закінчення судових дебатів та після ухвалення рішення по справі.

Як вбачається із довідки про доставлення електронного документи позивач отримав рішення (вступна та резолютивна частина) Чорнухинського районного суду Полтавської області від 02.09.2024 року, 03 вересня 2024 року.

Згідно ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.ч.3, 5, 6ст.124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Таким чином, з врахуванням ст.ст. 123-124 ЦПК України, останнім днем строку на подання доказів понесення процесуальних витрат, є 07 вересня 2024 року.

В представника позивача ОСОБА_3 було достатньо часу для подачі відповідних доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу. В резолютивній частині рішення суду було вказано, що судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначено на 11 вересня 2024 року та роз`яснено представнику позивача, що відповідні докази про розмір вказаних витрат повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Натомість, заява про ухвалення додаткового рішення із доказами понесення процесуальних витрат була надіслана суду через систему «Електронний суд» 09 вересня 2024 року без жодного обґрунтування причин пропущення встановленого законом процесуального строку.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод право на справедливий суд передбачає і доступ до правосуддя і, зокрема гарантується тим, що суд має бути не заформалізованим, що знайшло своє відображення у рішеннях ЄСПЛ "Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі" (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) від 26 липня 2005 року, заява № 39199/98, п. 62), "Воловік проти України" від 6 грудня 2007 року, заява № 15123/03.

У постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Згідно положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається, серед іншого, розподіл судових витрат.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, заявником не додано до заяви про ухвалення додаткового рішення клопотання про поновлення процесуального строку подання заяви про розмір витрат, які вона понесла у зв`язку з розглядом даної справи, з обґрунтуванням причини пропуску такого строку та відповідні докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з відповідною заявою.

Верховний Суд у постанові від 27.04.2022 р. у справі № 295/14777/20 прийшов до висновку, що апеляційний суд зробив правильний висновок про залишення заяви без розгляду, але помилився щодо мотивів такого залишення, оскільки послався на пропуск ним п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК Українидля подання таких доказів. Правильним у такому разі є мотив про те, що заявник не дотримався процедури, визначеної частиною восьмою статті 141 ЦПК України, оскільки докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таких заяв та доказів під час дебатів подано не було.

Відповідно до ч.1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такою сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З наведеного вбачається, що з заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу представник позивача звернувся із пропуском строку, встановленого ч. 8 ст.141 ЦПК України, тобто після спливу 5-денного строку після ухвалення рішення суду у справи, при цьому клопотання про поновлення пропущеного строку не заявлено.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, враховуючи пропущення представником позивача п`ятиденного строку для подання доказів понесення судових витрат, заява ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Пікулін Р.М., про ухвалення додаткового судового рішення підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.141, 246,270, ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Пікулін Роман Миколайович, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М.Глущенко