Справа № 503/1286/24
Провадження № 2/503/431/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюка Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Клемпуш Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла частина житлового будинку АДРЕСА_1 , яка, за фактом спільного проживання, була ним успадкована після смерті його матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформлена належним чином. Позивачка зазначила, що являється спадкоємцем за законом після померлого та прийняла спадщину, проте не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки крім неї спадкоємцем є відповідачка, яка не бажає приймати спадщину, однак не відмовилася від неї у визначений законом строк. У зв`язку з цим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 03.03.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кодимського району Одеської області. Після її смерті спадщину за фактом спільного проживання прийняв її син ОСОБА_3 , однак не оформив належним чином своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 03.02.2017 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 увійшла частина житлового будинку в розмірі 6/10 частин, розташованого на АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом після померлого ОСОБА_3 прийняла спадщину, що підтверджується повідомленням Кодимської районної державної нотаріальної контори №316/02-14 від 18.07.2024 року, однак нотаріусом було відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з наявністю ще одного спадкоємця.

Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.09.2021 року, у справі №227/3750/19, вказав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, належним способом захисту прав спадкоємця є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.

Враховуючи, що позивачці відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» її вимога про визнання права власності на спадкове майно підлягає судовому розгляду.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування. Тож, враховуючи викладене, а також те, що відповідачка не заперечує проти задоволення позову, визнає його в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування право власності на 6/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 та були успадковані ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Б.С. Сердюк