УХВАЛА

Іменем України

29 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 761/2459/21

провадження № 61-5254ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Васюк Микола Миколайович, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Балдинюка Максима Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання головного державного виконавця відновити виконавче провадження,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року було скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 серпня 2022 року та ухвалено нове судове рішення, яким визнано неправомірними дії Головного управління Держпраці в Донецькій області під час складання інформаційної довідки від 15 січня 2018 року № 4, визнано неправомірними дії Державної служби України з питань праці під час розгляду звернень позивача щодо скасування інформаційної довідки від 15 січня 2018 року № 4, визнано неправомірною та скасовано інформаційну довідку від 15 січня 2018 року № 4 про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння), зобов`язано Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці розглянути запит Комунального закладу Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6 міста Маріуполя» від 04 жовтня 2023 року № 653.

30 січня 2023 року було видано виконавчий лист з примусового виконання постанови Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року.

Постановою державного виконавця від 14 вересня 2023 року виконавче провадження закрито у зв`язку з виконанням рішення суду, а саме 04 серпня 2023 року було складено санітарно-гігієнічну характеристику умов праці ОСОБА_1 .

Скаржник вважає, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню, оскільки при її складенні не були враховані більшість документів, які містились в матеріалах судової справи, не було застосовано Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 грудня 2004 року № 614, державним виконавцем не було залучено експерта з метою з`ясування належного та/або неналежного виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року в задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що головний державний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження діяв в межах своїх повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження». Заявник фактично не згоден зі змістом санітарно-гігієнічної характеристики, проте за рішенням суду апеляційної інстанції відповідач мав розглянути його заяву та видати санітарно-гігієнічну характеристику, що й було вчинено в рамках виконання рішення суду. При цьому, суд зауважив, що рішення суду апеляційної інстанції не містить висновків, якого саме змісту має бути вказана характеристика.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні скарги є правильними, оскільки державний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, діяв відповідно вимог законодавства.

10 квітня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Васюк М. М., через систему «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Касаційна скарга мотивована тим, що у державного виконавця були відсутні підстави для закриття виконавчого провадження, оскільки рішення суду апеляційної інстанції фактично не виконано. При складанні характеристики боржником не було взято до уваги документи, які містяться у матеріалах судової справи, отже вимоги постанови Київського апеляційного суду не були виконано. Не було застосовано Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 грудня 2004 року № 614. Також заявник вказує, що державним виконавцем не було залучено експерта з метою з`ясування належного виконання рішення суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин другої та третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини другої статті 39 Закону постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Отже, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист.

Судами встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 серпня 2022 року та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнано неправомірними дії Головного управління Держпраці в Донецькій області під час складання інформаційної довідки № 4 від 15 січня 2018 року.

Визнано неправомірними дії Державної служби України з питань праці під час розгляду звернень позивача щодо скасування інформаційної довідки № 4 від 15 січня 2018 року.

Визнано неправомірною та скасовано інформаційну довідку № 4 від 15 січня 2018 року про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння).

Зобов`язано Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці розглянути запит Комунального закладу Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6 міста Маріуполя» № 653 від 04 жовтня 2016 року у відповідності до вимог Закону та наданих документів.

30 січня 2023 року було видано виконавчий лист на виконання постанови Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року.

11 травня 2023 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління юстиції Балдинюка М. Ю. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 761/2459/21 від 30 січня 2023 року про зобов`язання Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці розглянути запит Комунального закладу Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6 міста Маріуполя» № 653 від 04 жовтня 2016 року у відповідності до вимог Закону та наданих документів.

04 серпня 2023 року Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці складено санітарно-гігієнічну характеристику умов праці стосовно ОСОБА_1

14 вересня 2023 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління юстиції Балдинюка М. Ю. закінчено виконавче провадження у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду.

Звертаючись до суду із вказаною скаргою ОСОБА_1 посилався на те, що при складанні характеристики умов праці стосовно нього не були враховані більшість документів, які містились в матеріалах судової справи, не було застосовано Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 грудня 2004 року № 614 та державним виконавцем не було залучено експерта з метою з`ясування належного та/або неналежного виконання рішення суду.

Частинами першою, другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень

у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обов`язок перевіряти виконання рішення боржником.

Встановивши факт повного виконання судового рішення, зокрема, що 04 серпня 2023 року Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці складено санітарно-гігієнічну характеристику умов праці стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно зазначив про відсутність підстав для визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Судами вірно зазначено про те, що заявник не погоджується саме зі змістом наданої на виконання судового рішення санітарно-гігієнічної характеристики, яка відповідно до пункту 88 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 може бути оскаржена в судовому порядку.

Доводи касаційної скарги щодо незалучення експерта з метою з`ясування належного та/або неналежного виконання рішення суду є безпідставними.

Відповідно до пункту 15 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності (частини перша - третя статті 20 Закону України «Про виконавче провадження»).

Ураховуючи зміст постанови Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року, яка перебувала на виконанні, у державного виконавця були відсутні підстави залучати експерта під час здійснення виконавчого провадження.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, а є лише незгодою заявника з їх змістом.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень попередніх інстанцій, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Васюк Микола Миколайович, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Балдинюка Максима Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання головного державного виконавця відновити виконавче провадження.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко