КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 754/3143/23 Головуючий у 1 інстанції: Таран Н.Г.

Провадження №22-ц/824/266/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

1 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» на рішення Деснянського районного суду Київської області від 18 липня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, та стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст обставин справи

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, та стягнення страхового відшкодування.

Просила, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» страхове відшкодування витрат на лікування в розмірі 17 676,58 грн, пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, 3% річних та інфляційні втрати за користування чужими коштами за весь час прострочення за період з 16.08.2022 по 06.03.2023 в розмірі 9274,27 грн з яких: пеня - 7 191,70 грн, 3% річних - 431,50 грн, інфляційні витрати - 1 651,07 грн, а також витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 6 500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 08.09.2021 приблизно о 18.55 год. водій автомобіля «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , рухаючись по вул. Лісківська в м. Києві зі сторони вул. Бальзака в напрямку вул. Радунська напроти будинку № 2/74 по вул. Лісківська, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги».

13.09.2021 від отриманих травм в ДТП ОСОБА_3 помер в приміщенні КНП «КМКЛШМД». Відповідальність водія транспортного засобу - «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 на дату вчинення ДТП була застрахована згідно поліса №202046823 у ПРАТ «СК «Вусо».

09.09.2021 по факту вказаної ДТП було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000805 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

17.05.2022 на адресу ПРАТ «СК «Вусо» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 103 349,73 грн, з яких для доньки потерпілого ОСОБА_1 (позивач) моральної шкоди - 36 000,00 грн, витрати на лікування - 17 676,58 грн, витрати на поховання - 13 673,15 грн; для доньки потерпілого - ОСОБА_4 - моральної шкоди - 36 000,00 грн. До заяви долучені всі необхідні документи для прийняття рішення в порядку ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Вказана заява була отримана відповідачем та було відкрито страхову справу.

20.05.2022 на адресу ПРАТ «СК «Вусо» надіслано заяву, якою до матеріалів страхової справи долучено копію Вироку Деснянського районного суду м. Києва від 16.05.2022 у справі № 754/3257/22, яким ОСОБА_2 визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вироком встановлено, що смерть потерпілого ОСОБА_3 настала від травм в декількох ділянок тіла, проявами якої стали множинні переломи кісток скелету, ушкодження органів грудної порожнини, спинного мозку та великої венозної судини правої гомілки. Ушкодження спричинені ОСОБА_3 в результаті ДТП, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

16.06.2022 на адресу ПРАТ «СК «Вусо» надіслано запит про надання інформації з вимогою надати інформацію про стан розгляду заяви про виплату страхового відшкодування від 17.05.2022, зокрема щодо прийнятого рішення про виплату страхового відшкодування.

29.06.2022 на адресу ПРАТ «СК «Вусо» надіслано заяву, якою до матеріалів страхової справи долучено копію довідки про причину смерті (до форми № 106/2613) видається для поховання) ОСОБА_3

04.07.2022 на адресу КНП «КМКЛШМД» було надіслано запит про отримання інформації з вимогою надати наступні документи: належним чином оформлений та завірений печаткою медичного закладу витяг з історії хвороби, де вказується діагноз, строки лікування, з обов`язковим зазначенням найменувань та кількості лікарських засобів (перелік медикаментів, дозування й кількість використаних лікарських засобів). Призначених лікарем для лікування ОСОБА_3 за період лікування з 08.09.2021, належним чином оформлену та завірену виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого виписний епікріз ОСОБА_3

18.08.2022 на адресу ПРАТ «СК «Вусо» надіслано заяву, якою до матеріалів страхової справи долучено копію відповіді КНП «КМКЛШМД» від 11.08.2022 № 775.

12.09.2022 ПРАТ «СК «Вусо» проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 85 673,15 грн.

Враховуючи, що виплату страхового відшкодування проведено не у повному розмірі, 22.12.2022 на адресу відповідача надіслано адвокатський запит з вимогою надати рішення, яке було прийнято ПРАТ «СК «Вусо» за заявою про виплату страхового відшкодування, поданою в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , надати детальний розрахунок суми виплаченого страхового відшкодування, повідомити підстави часткової виплати страхового відшкодування заявникам.

Листом № 1984 від 03.01.2023 ПРАТ «СК «Вусо» повідомило, що 12.09.2022 прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Розрахунок сплаченого страхового відшкодування було здійснено наступним чином: 72 000,00 грн (моральна шкода заподіяна смертю фізичної особи) + 13 673,15 грн (відшкодування витрат на поховання) = 85 673,15 грн. В цьому листі ПРАТ «СК «Вусо» повідомило, що для відшкодування витрат, пов`язаних із лікуванням потерпілого, необхідно надати документи, передбачені п.п. «б» п. 35.2 ст. 35 Закону.

Вказане положення Закону передбачає, що до заяви про виплату страхового відшкодування додається документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником.

13.01.2023 на адресу ПРАТ «СК «Вусо» надіслано письмові пояснення, у яких зазначено, що саме ОСОБА_1 (позивач) фактично понесла витрати на лікування ОСОБА_3

09.02.2023 ПРАТ «СК «Вусо» надіслано лист № 513/2174315, яким повідомило, що з наданих документів вбачається, що витрати на лікування поніс сам потерпілий ОСОБА_3 . У цьому листі відповідач просив надати свідоцтво про право на спадщину, після надання якого відповідач перегляне питання про виплату страхового відшкодування витрат на лікування.

Зазначає, що ОСОБА_3 , у зв`язку з отриманням в ДТП травм не міг самостійно нести витрати на своє лікування, адже потребував сторонньої допомоги тому медикаменти для нього купувала його донька - ОСОБА_1 (позивач).

Вважає, що невиплата Відповідачем страхового відшкодування в частині на лікування потерпілого, порушує права та законні інтереси позивача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Деснянського районного суду Київської області від 18 липня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 17 676,58 грн страхового відшкодування витрат на лікування та 9 274,27 грн пені з розрахунку подвійної ставки НБУ, 3% річних та інфляційні втрати.

Суд першої інстанції суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем необґрунтовано було відмовлено у виплаті коштів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18 липня 2023 року, 04 серпня 2023 року представник відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» - адвокат Шилін В.А. подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Вважає, що рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у позовній заяві в порушення п. 3 ч. 1 ст. 175 ЦПК України відсутній обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, зокрема витрат на лікування.

Зазначає, що долучені до позову чеки є нечитабельними та не свідчать про понесення витрати на лікування ні потерпілим, ні позивачем.

Із посиланням на висновок Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 712/1503/17-ц вказує, що право вимоги на відшкодування витрат, які понесла сама позивачка на лікування її покійного батька, потерпілого від ДТП, у неї настає відповідно до статей 23, 1166 ЦК України до особи, заподіювала шкоди.

Наголошує на безпідставності стягнення пені за період у 9 місяців та 24 дні, оскільки пеня нараховується лише за 6 місяців. Стягнення 3 % річних як заходу цивільно-правової відповідальності також помилкове, оскільки фактично є пенею, передбаченою ст. 625 ЦК України, яка не може застосовуватися у даній справі через відсутність грошових зобов`язань між сторонами.

Просить здійснити розподіл судових витрат за наслідками апеляційного перегляду.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

17 жовтня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гудз Р.А. подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що 08.09.2021 приблизно о 18.55 год. водій автомобіля «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , рухаючись по вул. Лісківська в м. Києві зі сторони вул. Бальзака в напрямку вул. Радунська напроти будинку № 2/74 по вул. Лісківська, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги».

13.09.2021 від отриманих травм в ДТП ОСОБА_3 помер в приміщенні КНП «КМКЛШМД».

Відповідальність водія транспортного засобу - «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 на дату вчинення ДТП була застрахована згідно поліса №202046823 у ПРАТ «СК «Вусо».

09.09.2021 по факту вказаної ДТП було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000805 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до абз. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону), у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно абз. 1 п. 23.1 ст. 23 вказаного закону, Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого.

Положеннями ст. 24 Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Відповідно до Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про внесення змін в деяких нормативно-правових актах з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Розпорядження) від 09.04.2019, станом на час скоєння ДТП діяли такі ліміти страхового відшкодування, а саме: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі - 130 000,00 грн. на одного потерпілого; за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих у розмірі 260 000,00 грн на одного потерпілого.

17.05.2022 на адресу ПРАТ «СК «Вусо» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 103 349,73 грн., з яких для доньки потерпілого ОСОБА_1 (позивач) моральної шкоди - 36 000,00 грн, витрати на лікування - 17 676,58 грн., витрати на поховання - 13 673,15 грн.; для доньки потерпілого - ОСОБА_4 - моральної шкоди - 36 000,00 грн. До заяви долучені всі необхідні документи для прийняття рішення в порядку ст. 35 Закону. Вказана заява була отримана відповідачем та було відкрито страхову справу.

20.05.2022 на адресу ПРАТ «СК «Вусо» надіслано заяву, якою до матеріалів страхової справи долучено копію Вироку Деснянського районного суду м. Києва від 16.05.2022 у справі № 754/3257/22, яким ОСОБА_2 визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вироком встановлено, що смерть потерпілого ОСОБА_3 настала від травм в декількох ділянок тіла, проявами якої стали множинні переломи кісток скелету, ушкодження органів грудної порожнини, спинного мозку та великої венозної судини правої гомілки. Ушкодження спричинені ОСОБА_3 в результаті ДТП, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

16.06.2022 на адресу ПРАТ «СК «Вусо» надіслано запит про надання інформації з вимогою надати інформацію про стан розгляду заяви про виплату страхового відшкодування від 17.05.2022, зокрема щодо прийнятого рішення про виплату страхового відшкодування.

29.06.2022 на адресу ПРАТ «СК «Вусо» надіслано заяву, якою до матеріалів страхової справи долучено копію довідки про причину смерті (до форми № 106/2613) видається для поховання) ОСОБА_3

04.07.2022 на адресу КНП «КМКЛШМД» було надіслано запит про отримання інформації з вимогою надати наступні документи: належним чином оформлений та завірений печаткою медичного закладу витяг з історії хвороби, де вказується діагноз, строки лікування, з обов`язковим зазначенням найменувань та кількості лікарських засобів (перелік медикаментів, дозування й кількість використаних лікарських засобів). Призначених лікарем для лікування ОСОБА_3 за період лікування з 08.09.2021, належним чином оформлену та завірену виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого виписний епікріз ОСОБА_3

18.08.2022 на адресу ПРАТ «СК «Вусо» надіслано заяву, якою до матеріалів страхової справи долучено копію відповіді КНП «КМКЛШМД» від 11.08.2022 № 775. 12.09.2022 ПРАТ «СК «Вусо» проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 85 673,15 грн.

Листом № 1984 від 03.01.2023 ПРАТ «СК «Вусо» повідомило, що 12.09.2022 прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Розрахунок сплаченого страхового відшкодування було здійснено наступним чином: 72 000,00 грн. (моральна шкода заподіяна смертю фізичної особи) + 13 673,15 грн. (відшкодування витрат на поховання) = 85 673,15 грн. В цьому листі ПРАТ «СК «Вусо» повідомило, що для відшкодування витрат, пов`язаних із лікуванням потерпілого, необхідно надати документи, передбачені п.п.б п. 35.2 ст. 35 Закону.

13.01.2023 на адресу ПРАТ «СК «Вусо» надіслано письмові пояснення, у яких зазначено, що саме ОСОБА_1 (позивач) фактично понесла витрати на лікування ОСОБА_3

09.02.2023 ПРАТ «СК «Вусо» надіслано лист № 513/2174315, яким повідомило, що з наданих документів вбачається, що витрати на лікування поніс сам потерпілий ОСОБА_3 . У цьому листі відповідач просив надати свідоцтво про право на спадщину, після надання якого відповідач перегляне питання про виплату страхового відшкодування витрат на лікування

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на таке.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору є витрати, понесені позивачкою, на лікування батька, який загинув від ушкоджень, отриманих під час ДТП за участю застрахованого транспортного засобу.

Позивачка вважає, що оскільки батько самостійно не міг нести витрати на лікування та потребував стороннього догляду, то саме вона, як особа яка придбавала ліки для батька має право на страхове відшкодування витрат на лікування.

Позиція відповідача-страхової компанії полягає у тому, що позивачка не є потерпілою особою, яка має права на відшкодування витрат на лікування, а тому належним відповідачем щодо відшкодування таких збитків є винна особа.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Статтею 23 цього Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно зі статтею 24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вважав, що страховик як зобов`язаний суб`єкт перед потерпілим виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно визнано обґрунтованими позовні вимоги, оскільки витрати, пов`язані із лікуванням потерпілого відшкодовуються страховиком тільки потерпілому, відповідно до положень пункту 1.3 статті 1 розділу 1 зазначеного Закону, якими є особи, життю та здоров`ю яких заподіяна шкода внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 712/1503/17-ц.

Колегія суддів приймає до уваги те, що потерпілий від ДТП ОСОБА_3 , який помер, у зв`язку із отриманими травмами не міг самостійно нести витрати на своє лікування та потребував стороннього догляду, а тому медикаменти для нього купувала його донька - ОСОБА_1 .

Зазначена обставина визнається позивачкою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що право вимоги на відшкодування витрат, які понесла сама позивачка на лікування її покійного батька, потерпілого від ДТП, у неї настає відповідно до статей 23, 1166 ЦК України до особи, заподіювача шкоди, яким є ОСОБА_2 .

До таких же висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 26 січня 2022 року у справі № 149/1134/20 та від 29 вересня 2021 року у справі № 695/2907/18.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та постановляє рішення щодо суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Колегія суддів вважає, що в цій справі наявний спір між фізичними особами щодо відшкодування витрат на лікування, понесених однією особою, внаслідок протиправних дій іншої особи, а страхова компанія винної особи не є суб`єктом зазначених правовідносин та належним відповідачем.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, встановила, що при вирішенні справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі апеляційної скарги ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило судовий збір у розмірі 1 242,72 грн. Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, то з позивача підлягає стягненню судовий збір на користь відповідача.

У відзиві на позов відповідач просив стягнути витрати на правову допомогу понесені в суді першої інстанції у розмірі 8 000 грн, в апеляційній скарзі - 6 000 грн.

Доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не надано, а тому колегія суддів відмовляє у їх стягненні.

Керуючись ст. ст. 141, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» на рішення Деснянського районного суду Київської області від 18 липня 2023 року задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду Київської області від 18 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, та стягнення страхового відшкодування залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 242,72 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко