Апеляційне провадження №22-ц/824/7054/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 08 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович про розірвання договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович про розірвання договору довічного утримання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.09.2023 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

18.12.2023 року від представника позивача до суду надійшла заява про заміну позивача його правонаступником - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер позивач ОСОБА_2 , а його спадкоємцем за правом представлення є онука ОСОБА_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 січня 2024 року у задоволенні заяви про заміну позивача його правонаступником відмовлено, провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

12 лютого 2024 року відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 11.04.2024 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне:

Відмовляючи у залучені до участі у справі правонаступника позивача і закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із вищевказаними висновками суду першої інстанції.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду саме на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був складений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувана права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки позов про розірвання договору довічного утримання пред`явлено за життя відчужувача, факт його смерті до закінчення судового розгляду допускає можливість правонаступництва у спірних правовідносинах, оскільки до правонаступника відчужувача внаслідок розірвання договору довічного утримання згідно зі статтею 1218 ЦК України перейде майно відчужувача.

Можливість процесуального правонаступництва у справах даної категорії за випадку, коли до закінчення розгляду справи відчужувач майна за договором довічного утримування помер, також підтверджується й постановою Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі №755/1226/17-ц.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

При цьому, оскільки суд першої інстанції не вирішив питання щодо належного складу правонаступників померлого, вважаючи, що дані правовідносини взагалі не допускають правонаступництва, дане питання у відповідності до положень ст.. 367 ЦПК України не були предметом розгляду апеляційного суду і підлягає подальшому вирішенню судом першої інстанції.

На підставі наведеного, враховуючи порушення процесуального закону, допущені при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла до висновку про те, що ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 08 січня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько