Номер провадження: 22-ц/813/2484/24
Справа № 1521/3587/12
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Лозко Ю.П.

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 вересня 2023 року

у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання в рамках розгляду цивільної справи за позовом Публічного Акціонерного Товариства «КБ Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

26 грудня 2022 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до суду з вказаною вище заявою, у якій просило поновити ТОВ «Консалт Солюшенс» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №1521/3587/12, виданого Овідіопольським райсудом Одеської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 447 944.24 грн, щодо боржника ОСОБА_1 .

Вимоги заяви обґрунтовані такими обставинами.

12 червня 2021 року в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання ТОВ «Консалт Солющенс» звернулось до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про видачу дубліката виконавчого документа у справі 1521/3587/12, відносно боржника ОСОБА_1 .

01 квітня 2022 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області з заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого документа у справі 1521/3587/12, відносно боржника ОСОБА_1 - задоволено. Тобто вже після спливу строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

16 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Главацький Ю.А. подав апеляційну скаргу на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 квітня 2022року.

22 листопада 2022 року постановою Одеського апеляційного суду у справі №1521/3587/12 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Главацького Юрія Анатолійовича залишено без задоволення. Ухвалу Овідідопольського районного суду Одеської області від 01 квітня 2022 року залишено без змін.

Отже строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання було пропущенно з об`єктивних причин, що незалежали від волевиявлення ТОВ «Консалт Солюшенс», а пов`язані по-перше, з тривалим розглядом Овідіопольським районним судом Одеської області заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого документа у справі №1521/3587/12, відносно ОСОБА_1 , а по-друге, з переглядом ухвали Овідіопольского районного суду Одеської області від 01 квітня 2022 року в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 вересня 2023 року заяву стягувача ТОВ «Консалт Солюшенс» про поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання задоволено. Поновлено ТОВ «Консалт Солюшенс» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №1521/3587/12, виданого Овідіопольським районним судом Одеської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 447 944,24 грн, щодо боржника ОСОБА_1 .

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник-адвокат Главацький Ю.А. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом процесуального права, просить скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 вересня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви «Консалт Солюшенс» про поновлення строків пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Скаржник зауважує, що в порушення вимог ст.ст. 76-78, 81,82, 433 ЦПК України ТОВ «Консалт Солюшенс» не надало суду жодних належних доказів щодо поважності пропуску строків пред 'явлення виконавчих документів до виконання. Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із встановленими судом обставинами, зокрема, щодо строку протягом якого здійснювався судовий розгляд справи 1521/3587/12 та дотримання стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавали, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду відповідає вказаним вимогам.

Постановляючи оскаржуване судове рішення про задоволення заяви ТОВ «Консалт Солюшенс», суд виходив з того, що 12 червня 2021 року стягувач звернувся до суду з заявою щодо видачі дубліката виконавчого документа, розгляд якої судом першої та апеляційної інстанції здійснювався з урахуванням навантаження суду, однак призвів до спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог вказаної вище заяви.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIII "Перехідні положення" ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №2-6471/06 (провадження №61-11034св19).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Отже дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Строки, зазначені у вказаних правових нормах, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду 10 серпня 2022 року у справі №1522/12531/12 (провадження №61-18649св21).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 березня 2013 року позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний Банк «Надра» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 447 944,24 грн (в доларовому еквіваленті 56 068,02 доларів США), судового збору у сумі 1 609,50 грн, а всього 449 553 грн 74 коп., з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 609,50 грн (т.1 а. с. 68-69).

Овідіопольським районним судом Одеської області 24 квітня 2013 року за заявою стягувача від 19 квітня 2013 року видано виконавчий лист, в якому було відображено про стягнення кредитної заборгованості лише з ОСОБА_2 , без зазначення солідарного обов`язку ОСОБА_1 , але при цьому ОСОБА_1 відображений у виконавчому листі, як боржник, та зазначено про стягнення судового збору з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т.1 а. с. 79).

05 липня 2013 року ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернулося до Овідіопольського районного суду Одеської області із заявою про виправлення описки у рішенні Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 березня 2013 року та у виконавчих листах (т.1 а. с. 75-76).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 липня 2013 року виправлено описку у резолютивній частині рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 березня 2013 року та зазначено про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» та про стягнення судового збору в рівних частках з кожного (т.1 а. с. 86).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.09.2016 року поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 березня 2013 року та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на зазначене рішення суду (т.1 а. с. 112-113).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 березня 2013 року залишено без змін (т.1 а. с. 158-160).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 грудня 2016 року заяву ПАТ «Комерційний банк «Надра» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання задоволено. Поновлено ПАТ «Комерційний банк «Надра» строк пред`явлення виконавчих листів для виконання та видано дублікати виконавчих листів по цивільній справі № 1521/3587/12 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором у сумі 447 944,24 грн, а також про стягнення на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» судового збору з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частках по 1 609 грн 50 коп. з кожного (т.1 а. с. 169).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 серпня 2019 року заяву ОСОБА_2 задоволено, визнано дублікат виконавчого листа № 1521/3587/12, виданого по цивільній справі № 1521/3587/12 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором у сумі 447 944,24 грн, таким, що не підлягає виконанню (т. 1 а. с. 218-220).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 грудня 2020 року заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» задоволено, замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на ТОВ «Консалт Солюшенс» у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т.2 а. с. 43-44).

Згідно з відповіддю Другого Київського ВДВС у місті Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 16 квітня 2020 року на виконанні даного органу виконавчої служби перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Овідіопольським районним судом 23 грудня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» грошових коштів у розмірі 447 944,24 грн. Вищевказане виконавче провадження завершено 25 червня 2018 року на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», після чого виконавчий лист разом із постановою направлено стягувачу ПАТ «Комерційний банк «Надра». Повторно виконавчий лист на виконання не надходив (т.2 а. с. 120).

12 червня 2021 року представник ТОВ «Консалт Солюшенс» через пошту звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 1521/3587/12, щодо боржника ОСОБА_1 , мотивуючи це тим, що 13 березня 2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області ухвалено рішення по цивільній справі № 1521/3587/12, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний Банк «Надра» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 447 944,24 грн (в доларовому еквіваленті 56 068,02 доларів США), судовий збір у сумі 1 609,50 грн, а всього 449 553 грн 74 коп., з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 609,50 грн.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 квітня 2022 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року, заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дублікату виконавчого листа задоволено. Видано дублікат виконавчого листа за рішенням № 1521/3587/12 від 13 березня 2013 року, виданого Овідіопольським районним судом Одеської області в рамках цивільної справи за позовом ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині щодо боржника ОСОБА_1 .

Виснуючи про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого листа суди виходили з того, що на час фактичного звернення до суду з відповідною заявою 12 червня 2021 року строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 25 червня 2021 року не сплив.

Постанова Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року була надіслана на електрону пошту ТОВ «Консалт Солюшенс» та отримана стягувачем 09 грудня 2022 року (т.3 а.с. 83).

26 грудня 2022 року ТОВ «Консалт Солюшенс» засобами поштового зв`язку направило до суду заяву про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа №1521/3587/12, виданого Овідіопольським райсудом Одеської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 447 944,24 грн, щодо боржника ОСОБА_1 .

Отже, зважаючи на встановлені судом обставини у справі та наведені норми чинного законодавства, а також ураховуючи проміжки у часі між набранням законної сили судовим рішенням про видачу дубліката виконавчого листа №1521/3587/12 щодо боржника ОСОБА_1 , отриманням ТОВ «Консалт Солюшенс» повного тексту цього судового рішення та зверненням із заявою про поновлення строку для пред`явлення такого до виконання, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що обставини які зумовили пропуск стягувачем строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважними та такими, що об`єктивно не залежали від його волі.

Колегія суддів, ураховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бюрг та інші проти Франції" (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гору проти Греції" №2) [ВП], § 41" (Gorou v. Greece no.2), погоджується із наведеними висновками суду про задоволення вимог заявника, з вказаних вище підстав.

Також, колегія суддів зауважує про безпідставність посилань скаржника про недотримання ТОВ «Консалт Солюшенс» строку пред`явлення виконавчого документа до виконання під час звернення останнього до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа у справі 1521/3587/12, оскільки обставини того, що на час звернення до суду заявника з відповідною заявою 12 червня 2021 року строк пред`явлення виконавчого листа до виконання (25 червня 2021 року) не сплив встановлено ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 квітня 2022 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року, яка набрала законної сили та не була оскаржена боржником.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає вірним та обґрунтованим висновок суду про задоволення заяви ТОВ «Консалт Солюшенс», з вказаних вище підстав.

Доказів які б спростували правильні висновки суду скаржником не надано.

Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.

Отже доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, з мотивів наведених у апеляційній скарзі.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 374,375 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2024 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова