Справа № 753/6052/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М., Конончуку Д.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача - адвокатів Кондратенко Т.О. та Єфіменка В.С.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представників відповідача - адвокатів Дяченка І.В., Пошелюзного С.В. та

Яворської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2017 р. позивач ОСОБА_4 звернулася до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить: 1) розірвати зареєстрований 16.06.2001 р. з відповідачем шлюб; 2) в порядку поділу майна подружжя просить: - залишити за позивачем квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за Відповідачем; - легковий автомобіль «SubaruLegacy», 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий зареєстрований на Відповідача; - 1/2 частини будівлі, розташованої в садовому товаристві «Арсеналець» за адресою: АДРЕСА_2 , залишити за Відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що16 червня 2001 року між мною ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 зареєстрованого відділом РАГС Московського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу маємо двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження № НОМЕР_3 від 05.20.2004) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження № НОМЕР_4 від 22.01.2009), які проживають разом зі мною. Спільне життя між нами не склалося, у нас різні погляди на життя та сім`ю, не лишилось спільних цінностей, взаємоповаги та любові, у зв`язку з чим у нас постійно шикають сварки, свідками яких стають наші спільні діти, ми втратили почуття любові та поваги один до одного, та не підтримуємо шлюбних відносин, та не ведемо спільного господарства. Діти залишаються проживати разом з позивачкою. Крім того, за час шлюбу подружжям було придбано у спільну власність рухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль «SubaruLegacy», 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 1/2 частини будівлі, розташованої в садовому товаристві «Арсеналець» за адресою: АДРЕСА_2 . А також в період спільного проживання для зайняття підприємницькою діяльністю відповідача, оскільки останній в 2004 році був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, нами та з нашим знайомим ОСОБА_8 в 2004 році була придбана земельна ділянка в садовому товаристві «Арсеналець», розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де за їх спільні кошти як подружжя та нашого знайомого ОСОБА_8 була збудована двоповерхова нежитлова будівля, загальною площею 200 кв.м., під станцію техобслуговування автомобілів загальною-ринковою вартістю 8 000 000 мільйонів, а відтак нам як подружжю належить половина вартості вказаного майна, вартістю 4000000 мільйони гривень. Враховуючи той факт, що угоди про добровільний поділ вищевказаного майна, між нами не досягнуто, дане майно можливо розділити за рішенням суду.

Ухвалою від 06 квітня 2017 року відкрито провадження за вищевказаним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 17 жовтня 2017 року вказану вище цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Подільського районного суду м.Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 14.11.2017 р. апеляційна скарга ОСОБА_5 відхилена, а зазначена вище ухвала районного суду залишена без змін.

20.12.2017 р. справа надійшла до Подільського районного суду м.Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2017 р. головуючого суддю визначено Ларіонову Н.М.

Ухвалою від 26.12.2017 р. прийнято цивільну справу до свого провадження.

Ухвалою від 26.03.2018 р роз`єднано позовні вимоги за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, а саме: в одне провадження - позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя розірвання шлюбу, у друге провадження - позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вимогам про поділ майна подружжя залишений № справи - 753/6052/17.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). В зв`язку з чим розгляд справи проведений в порядку загального позовного провадження.

В квітні 2018 р. представником відповідача - адвокатом Пошелюзним С.В. подано відзив на позовну заяву про поділ майна, в якому сторона відповідача просить відмовити в позові, посилаючись на те, щовідповідач заперечує проти того, що майно набуте ним під час шлюбу придбане за спільні кошти позивача та відповідача та є спільною сумісною власністю подружжя. Позивач, зазначаючи в позові про набуття майна за спільні кошти подружжя, умисно спотворює обставини справи, щоб отримати у власність майно, у придбанні якого не приймала жодної участі.У позові позивач просить залишити за нею трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя не належить до спільної сумісної власності майно, набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.Відповідач заявляє про те, що все майно, яке має намір поділити позивач судовому порядку, є особистою приватною власністю відповідача, оскільки придбане та побудоване за рахунок майна, набутого відповідачем до шлюбу та за кошти, які належали йому особисто. Крім того, позивач не надала жодних доказів, що підтверджують джерела придбання зазначеного у позові майна.

В квітні 2018 р. представником відповідача - адвокатом Пошелюзним С.В. подано зустрічну позовну заяву, в якій просить: 1) визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 нерухоме майно - трикімнатну квартиру, загальною площею 98,2 кв.м. АДРЕСА_1 ; 2) визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 нерухоме майно - частини садового будинку, загальною площею 595,5 кв.м. АДРЕСА_3 ; 3) визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 рухоме майно - транспортний засіб «SubaruLegacy», 2004 року випуску, д.р.н. НОМЕР_5 ;

Зустрічний позов мотивований тим, що 16.06.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції в м. Києва між Позивачем і Відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 442. Під час перебування в шлюбі сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і сина ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). 27.07.2011 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право приватної власності на частини садового будинку, який знаходиться за адресою; АДРЕСА_2 , загальною площею 595,5 кв.м., що підтверджується витягом про державну реєстрацію № 30768687 від 27 липня 2011 року та постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2010 року у справі № 2-а/5384/10/26760. 19.03.2012 р. за ОСОБА_2 було зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , і яка складається з трьох кімнат жилою площею 53,4 кв.м., загальною площею 98,2 кв.м., що підтверджується витягом № 33515332 від 19.03.2012 року. 26.12.2023 р. за ОСОБА_2 було зареєстровано право приватної власності на автомобіль «SubaruLegacy», 2004 року випуску, д.р.н. НОМЕР_5 . Вказане рухоме майно було придбано ОСОБА_2 за його власні (особисті) кошти, а тому це майно не належить до спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю ОСОБА_2 . Посилається на те, що під час реєстрації шлюбу позивач протягом тривалого часу здійснював підприємницьку діяльність. Натомість ОСОБА_5 навчалася, та ніде не працювала. 04.09.2002 р. ОСОБА_2 було укладено з гр. ОСОБА_9 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , і яка складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 44,5 кв.м., в тому числі житлова площа 18,1 кв.м. (надалі - Квартира АДРЕСА_5 ), посвідчений ОСОБА_10 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 04.09.2002 року за реєстровим номером 5366. Відповідно до п. 3 вказаного Договору купівлі-продажу продаж Квартири АДРЕСА_5 було вчинено за 62 456,73 грн., які ОСОБА_9 отримав від Позивача до підписання договору, що на момент укладення договору відповідало еквіваленту в доларах США 11 739, 84,84 дол. США. 05.09.2002 року за Позивачем було зареєстровано право приватної власності на Квартиру АДРЕСА_5 . Квартира АДРЕСА_5 була придбана за особисті кошти Позивача. 26 січня 1996 року Позивач набув у приватну власність 1/3 частини квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 39,1 кв.м. (право приватної власності зареєстровано Бюро технічної інвентаризації м. Києва 26.01.1996 року) (надалі - Квартира АДРЕСА_7 ). Позивач набув право приватної власності на 1/3 Квартири АДРЕСА_6 , реалізувавши своє право на приватизацію житла. Власниками інших 2/3 частин Квартири АДРЕСА_6 були: мати Позивача - ОСОБА_11 - власник 1/3 частини; рідна сестра Позивача - ОСОБА_12 - власник 1/3 частини. Між Позивачем та рідною сестрою Позивача було досягнуто домовленості про те, що Позивач в майбутньому подарує свою частину квартири своїй рідній сестрі. В якості компенсації вартості майна (1/3 частини Квартири АДРЕСА_6 ), яке Позивач погодився передати у власність рідної сестри, рідна сестра Позивача передала йому грошові кошти в розмірі 7 000 (сім тисяч) доларів США (вказана обставина може бути підтверджена показаннями свідка - ОСОБА_12 ). Правочин дарування 1/3 частини Квартири АДРЕСА_7 було вчинено Позивачем 10.06.2008 року (вказана обставина підтверджується Договором дарування частини квартири від 10.06.2008 року, посвідченого Нікольською-Пухас А.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 170). Отже, в 2000 році Позивачем було отримані грошові кошти в сумі 7 000 (сім тисяч) доларів США від ОСОБА_12 . Крім цього, в період з 30.06.1995 року по 30.08.1999 року Позивач працював на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобода» (вказана обставина підтверджується відомостями з трудової книжки Позивача). ТОВ «Слобода» здійснювало господарську діяльність в сфері торгівлі продуктами та напоями Після звільнення з посади директора ТОВ «Слобода» Позивач, разом зі своїм партнером, ОСОБА_13 , здійснювали підприємницьку діяльність у сфері торгівлі автозапчастинами та надання послуг з ремонту транспортних засобів. Отже, до укладення шлюбу Позивач здійснював трудову та підприємницьку діяльність та отримував доходи, а приблизна сума заощаджень Позивача складала 30 000 доларів США. Підтвердженням того, що Позивач отримував доходи до укладення шлюбу з Відповідачем є те, що до укладення шлюбу Позивач набув у власність транспортні засоби: 25.09.1997 року - автомобіль ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_6 ; 15.04.1998 року - автомобіль Toyota corolla, номерний знак НОМЕР_7 . У свою чергу, до укладення шлюбу та після укладення шлюбу з Позивачем Відповідач навчалася та не працювала, а тому не мала особистих коштів, які могли були використані для придбання Квартири АДРЕСА_5 . Отже, станом на момент придбання Квартири АДРЕСА_5 Позивач та Відповідач не мали спільних заощаджень. Таким чином, Квартира АДРЕСА_5 була придбана Позивачем за рахунок його особистих коштів, отриманих від здійснення трудової та підприємницької діяльності, та грошових коштів, отриманих від рідної сестри Позивача. 31.12.2010 року Позивач уклав з ОСОБА_14 Договір купівлі-продажу квартири, предметом якого була Квартира АДРЕСА_5 . Вартість продажу Квартири АДРЕСА_4 склала 504 411,90 грн. (62 500 доларів США). Частина вказаних грошових коштів, 40 000 (сорок тисяч) доларів США, 05.01.2011 року була внесена Позивачем на депозитний рахунок № НОМЕР_8 в ПАТ «СБЕРБАНК» (вказані обставини підтверджуються банківською випискою від 04.10.2017р.). Крім цього, 10.11.2010 року Позивач поповнив особистий банківський рахунок НОМЕР_9 в АТ «УКРСИББАНК» на суму 18 000 (вісімнадцять тисяч) доларів США. Джерелом походження вказаних коштів були кошти, отримані від продажу автомобіля Nissan X-trail, номерний знак НОМЕР_10 , який було продано Позивачем в листопаді 2010 року за 15 500 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот доларів США) та особисті грошові кошти Позивача. 25.11.2010 р. Позивач поповнив особистий банківський рахунок № НОМЕР_9 в АТ «УКРСИББАНК» на суму 2 400 доларів США. У свою чергу, вказаний автомобіль (Nissan X-trail) було придбано Позивачем в лютому 2006 року за 31 000 доларів США. При цьому автомобіль Nissan X-trail було придбано за кредитні кошти, за кредитним договором № СЕ-009/098/2006 від 24.02.2006 р. - 26 000 доларів США та особисті кошти Позивача від здійснення підприємницької діяльності. - 5 000 доларів США. Позивач самостійно здійснював повернення кредитних коштів, отриманих для придбання автомобілю Nissan X-trail, а джерелом їх повернення були доходи від підприємницької діяльності Позивача, яку Позивач здійснював спільно зі ОСОБА_13 без будь-якої участі Відповідача. Тому автомобіль Nissan X-trail був особистою приватною власністю позивача, а відтак, грошові кошти, отримані від продажу цього автомобіля (15 500 дол. США) - це особиста приватна власність. Також, в 2011 році Позивачем було отримано грошову позику від рідної сестри Позивача в сумі 15 000 доларів США, та 10 000 доларів США від ОСОБА_15 , які були використані для придбання квартири. Зазначає, що 2010-2011 рр. подружжя ОСОБА_16 було на межі розлучення. Так, впродовж 2011 року Позивач та Відповідач проживали окремо один від одного (Відповідач разом із дітьми проживала у її батьків, а Позивач - у своєї матері) та не вели спільне господарство. Лише на початку 2012 року, Відповідач разом із дітьми переїхали до квартири ОСОБА_2 . Отже, квартира була придбана за особисті кошти ОСОБА_2 , який станом на 2011 рік Позивач мав у власності особисті грошові кошти, необхідні для придбання квартири, тому дана квартира, є особистою власністю ОСОБА_2 . Крім того, починаючи з 1999 року Позивача разом зі своїм партнером ОСОБА_13 здійснювали підприємницьку діяльність. 23 травня 2003 року Позивач спільно зі ОСОБА_13 придбали у ОСОБА_17 земельну ділянку площею 0,0606 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 , с/т. «Арсеналець» (Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 23.05.2003 р.). (надалі - Земельна ділянка). Право власності Позивача на вказаної земельної ділянки було зареєстровано 04 липня 2003 року (реєстровий номер 03-7-00165) та підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія КВ № 2145665). Впродовж 2003-2004 рр. Позивач та ОСОБА_13 за рахунок спільних грошових коштів від здійснення підприємницької діяльності (надання послуг технічного обслуговування транспортних засобів - станція технічного обслуговування (СТО)) збудували садовий будинок, в якому було організовано діяльність станції технічного обслуговування транспортних засобів. Крім цього, на будівництво садового будинку також були витрачені грошові кошти в сумі 18 000 доларів США, отримані в кредит на підставі Договору про відкриття кредитної лінії № 05- ІО-ОЗ/ФО від 21.10.2003 р. із ЗАТ «Комерційний банк НРБ «Україна». Вартість будівництва садового будинку склала близько 60 000 доларів США. Рішенням Подільського районного суду міста Києва у справі № 2-3289/08 від 09 жовтня 2008 року, за ОСОБА_2 було визнано право власності на нерухоме майно - частина самочинно збудованого садового будинку в АДРЕСА_2 , за ОСОБА_13 було визнано на праві власності на нерухоме майно - частина самочинно збудованого садового будинку в АДРЕСА_2 . Тому садовий будинок є особистою приватною власністю ОСОБА_2 Автомобіль «SubaruLegacy», 2004 року випуску, д.р.н. НОМЕР_5 , придбано ОСОБА_2 за кошти отримані від здійснення підприємницької діяльності, а тому також є особистою приватною власністю ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 13.08.2018 р. був забезпечений позов шляхом накладення на квартиру АДРЕСА_8 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

В підготовчому засіданні 23.04.2018 р. прийнято до сумісного розгляду зустрічну позовну заяву, в якій відповідач ОСОБА_2 , як позивач за зустрічним позовом, просить визнати особистою приватною власністю вищевказану квартиру, вищевказаний автомобіль та 1/2 частину вищевказаного садового будинку.

Ухвалою суду від 13.08.2018 р. був забезпечений позов шляхом накладення на квартиру АДРЕСА_8 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

В січні 2019 року представником позивача (за первісним позовом) - адвокатом Кондратенко Т.О., подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просить відмовити в зустрічному позові, посилаючись на те, що 16.06.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції в м. Києва між Позивачем і Відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 442. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і сина ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). 04.09.2002 року, перебуваючи в шлюбі, позивач і відповідач придбали однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 .Для придбання зазначеної квартири, батько Позивача - ОСОБА_18 надав Позивачу кошти, в сумі 6 000 доларів США. Для оплати решти вартості квартири сторони прийняли рішення взяти кредит, який був оформлений на ім`я Відповідача. Погашення кредиту відбувалося із спільних сумісних коштів подружжя.В подальшому, після виплати кредиту за квартиру, відповідач, за згодою позивача, взяв кредит (під заставу квартири) і придбав 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0606га, розташовану в АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу земельної ділянки від 23.05.2003 року). Право власності на 1/2 вказаної земельної ділянки було зареєстровано за відповідачем 04.07.2003 року та посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія КВ № 2145665.Протягом 2003-2004 років позивач за рахунок спільних сумісних коштів збудував (спільно зі своїм партером по роботі) будинок АДРЕСА_2 . Рішенням Подільського районного суду м. Києва у справі № 2-3289/08 від 09.10.2008 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на /г частину будинку АДРЕСА_2 (право власності зареєстровано КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 27.07.2011 року). Зазначає, що земельна ділянка, на якій в подальшому був збудований будинок, була придбана під час перебування сторін в шлюбі, та за спільна сумісні кошти подружжя. Будівництво будинку, визнання на нього права власності, а також державна реєстрація зазначеного вище нерухомого майна відбувалися під час перебування позивача і відповідача в шлюбі.В 2010 році позивач і відповідач мали вже двох дітей (2004 і 2008 року народження), відповідно, однокімнатної квартири на проживання їх сім`ї вже було замало.Тому, сторони вирішили покращити свої житлові умови і придбати більшу квартиру. 31.12.2010 року квартиру АДРЕСА_9 було продано, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, ікий був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_14 (посвідчений приватним нотаріусом КМНО Нікольсько-Пукас А. В.). Зазначає, що в п. 1.7. зазначеного договору зазначено, що (продавець стверджує, що він отримав згоду дружини ОСОБА_5 на відчуження квартири, яка оформлена у вигляді заяви, підпис на якій посвідчено Нікольсько-Пукас А.3. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 30.12.2010 року за реєстровим № 4300». Дане твердження підтверджує той факт, що квартира АДРЕСА_5 була об`єктом спільної суспільної власності подружжя і, відповідно, спростовує посилання Відповідача про те, що квартира АДРЕСА_5 була виключно особистою приватною власністю відповідача.З часу продажу зазначеної вище квартири і до моменту купівлі нової квартири, позивач і відповідач, а також їх двоє дітей переїхали на тимчасове проживання до батьків позивача, за адресою: АДРЕСА_10 .В подальшому, позивач і відповідач прийняли рішення придбати 3-кімнатну квартиру в будинку, який перебував на стадії забудови.15.09.2011 року між АТ ХК «Київміськбуд» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 16-140/к1136, відповідно до кого Компанія продала, а ОСОБА_2 придбав права на квартиру АДРЕСА_11 , на умовах визначених договором.10 лютого 2012 року ГУ Житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 98, 20 кв. м.В подальшому, 26.12.2013 року за спільні сумісні кошти, Відповідачем було придбано автомобіль «SubaruLegacy», 2004 року випуску, д.р.н. НОМЕР_5 . Таким чином, об`єктом спільної сумісної власності Позивача і Відповідача на даний час є три об`єкти: Трикімнатна квартира, загальною площею 98,2 кв.м. АДРЕСА_1 ; частини садового будинку, загальною площею 595,5 кв.м. АДРЕСА_3 ; Транспортний засіб «SubaruLegacy», 2004 року випуску, д.р.н. НОМЕР_5 ; Посилання Відповідача у зустрічній позовній заяві на те, що зазначені вище об`єкти мають бути визнані особистою приватною власністю є помилковим. Відповідач обґрунтовує такі свої вимоги, тим що зазначені об`єкти були придбані за кошти «отримані від здійснення трудової та підприємницької діяльності», а також коштів, що отримувались у борг, а тому на думку відповідача такі кошти належали йому особисто. Так, дійсно, перебуваючи в шлюбі, позивач деякий час не працювала і не мала самостійного заробітку, оскільки при укладенні шлюбу позивач навчалася-(отримувала вищу освіту), в 2004 році позивач народила першу дитину і після її народження доглядала за дитиною, вела домашнє господарство. В 2008 році позивач народила другу дитину і також з поважних причин не мала самостійного заробітку, адже займалася доглядом вже за двома дітьми і ведення домашнього господарства. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В підготовчому засіданні 12.04.2019 р. позивачем подано уточнений позов, в якому позивач просить: 1) визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; 2) залишити у власності відповідача - 1/2 частини садового будинку, розташованого в садовому товаристві «Арсеналець» за адресою: АДРЕСА_2 , легковий автомобіль «SubaruLegacy», 2004 року випуску, д.р.н. НОМЕР_5 , 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , припинивши при цьому право спільної сумісної власності позивача; 3) стягнути з відповідача на користь позивача 1 544 580,0 грн. компенсації вартості майна, що залишається у власності відповідача, і майна, право власності на яке залишається за позивачем.

Ухвалою суду від 26.04.2019 р. заяву позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову - задоволено; накладено арешт на майно: 1/2 частину садового будинку, загальною площею 595,5 кв.м, розташованого в садовому товаристві «Арсеналець» за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності зареєстрований за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_12 , ІПН НОМЕР_11 ); 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,060642,5 кв.м, розташованої в садовому товаристві «Арсеналець» за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_12 , ІПН НОМЕР_11 ); легковий автомобіль «SubaruLegacy», 2004 року випуску, д.р.н. НОМЕР_5 , що на праві власності зареєстрований за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_12 , ІПН НОМЕР_11 ).

В червні 2019 р. представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Пошелюзним С.В. подано заперечення на заяву про уточнення позовних вимогв якому сторона відповідача просить відмовити в прийнятті заяви про уточнення позовних вимог від 18.02.2019 р., посилаючись на те, що позивачем було подано первісний позов про поділ квартири, садового будинку та автомобіля. Внаслідок подання первісної позовної заяви між позивачем та відповідачем виникли процесуальні правовідносини щодо поділу квартири,садового будинку та автомобіля. З врахуванням вказаних обставин відповідачем було пред`явлено до позивача зустрічний позов про визнання вказаного майна особистою приватною власністю відповідача. Подана представником позивача заява про уточнення позовних вимог від 18.02.2019 р. є такою, що не відповідає вимогам.Заява про уточнення позовних вимог від 18.02.2019 р. фактично спрямована на доповнення вже заявлених позовних вимог.

В червні 2019 р. представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Пошелюзним С.В. подано відзив на позовну заяву про поділ майна, в якому сторона відповідача просить відмовити в уточнюючому позові від 18.02.2019 р., посилаючись на те, щовідповідач заявляє, що не визнає позовні вимоги позивача, а також не визнає обставини, про які зазначено позивачем у позовній заяві від 13.06.2017 р. та в заяві від 18.02.2019 р., окрім фактичних обставин щодо дати реєстрації шлюбу, дати народження спільних з позивачем дітей, особистих даних спільних з позивачем дітей, а також обставин щодо календарних дат набуття ОСОБА_2 права власності на майно, яке є предметом судового розгляду. Сторона Відповідача вважає позовну заяву позивача необгрунтованою та безпідставною, про що свідчать норми матеріального та процесуального права, а також обставини, про які зазначено в цьому відзиві. 04 липня 2003 року, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 3 травня 2003 року № 12-512 (ВАК № 695826), за ОСОБА_2 було зареєстровано (реєстровий номер 03-7-00165) право власності частини земельної ділянки загальною площею 0,0606 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 », що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 2145665 від 04 липня 2003 року. 27 липня 2011 року Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 14 частини садового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 595,5 кв.м., що підтверджується витягом про державну реєстрацію № 30768687 від 27 липня 2011 року (копія Витягу додається). Право власності ОСОБА_2 на Садовий будинок зареєстровано на підставі Рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2008 року (справа № 2-3289/08), Ухвали Подільського районного суду м. Києва від 23.12.2009 року (справа № 2-3289/08) та Постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2010 року (справа № 2- а/5384/10/26760). 19 березня 2012 року Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_13 (надалі також - Квартира). Право власності ОСОБА_2 зареєстровано на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_12 від 10 лютого 2012 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення № 151-С/КІ від 31 січня 2012 року.26 грудня 2013 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на автомобіль марки «Subaru» (модель «Legacy») 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_13 .(копія Технічного паспорту додається). Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обґрунтованість позивних вимог позивача, натомість у справі достатньо доказів, які підтверджують, що квартира, садовий будинок, земельна ділянка та автомобіль є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , оскільки придбались ОСОБА_2 особисто, за рахунок його особистих грошових коштів та не в інтересах сім`ї ОСОБА_16 . Крім того, квартира придбалась не тільки за особисті кошти відповідача, а й за період, коли позивач та відповідач проживали окремо протягом тривалого періоду часу у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. У відзиві від 25.01.2019 р. позивач стверджує, що 04.09.2002 р., перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач придбали квартиру АДРЕСА_5 . Твердження позивача не відповідають дійсності. 04 вересня 2002 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Гаценко І.О. 04.09.2002 р. за реєстровим номером 5366. 05.09.2002 р. за відповідачем було зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 , дана квартира була придбана виключно за рахунок його особистих грошових коштів, отриманих від здійснення трудової та підприємницької діяльності, та грошових коштів, отриманих від рідної сестри відповідача. 31.12.2010 р. дана квартира була продана (62 500 дол. США), а кошти були внесені відповідачем на депозитний рахунок, інша частина грошових коштів (2 000 дол. США) в січні 2011 р. були передані позивачу. Всього відповідач передав позивач грошові кошти в сумі 24 500 дол.США для їх розміщення на депозитному рахунку.Отримані кошти залишилися у володінні позивача. 10.11.2010 р. відповідач поповнив особистий рахунок на суму 18 000 дол.США від продажу автомобіля марки «Nissan X-trail», номерний знак НОМЕР_10 (1500 дол.США) та особистих коштів. В 2011 р. відповідачем була придбана квартира за договором купувлі-продажу майнових прав № 16-1401К1136, укладеним 15.09.2011 р. між відповідачем та АТ ХК «Київмвськбуд», відповідач за рахунок особистих коштів взяв на себе всі зобов`язання, згідно умов договору. Позивачка не приймала участі у фінансуванні даної квартири. Впродовж 2011 р. позивач та відповідач проживали окремо один від одного, не вели спільне господарство, фактично припинивши шлюбні стосунки. Відновлення шлюбних стосунків відбулося лише на початку 2012 року. 01.12.2012 р. між ОСОБА_2 та АТ ХК «Київмвськбуд» було відписано акт прийому передачі на квартиру за договором № 16-1401К1136 від 15.09.2011 р., за яким ОСОБА_2 передані майнові права на квартиру. 05.12.2012 р. АТ ХК «Київмвськбуд» передало ОСОБА_2 квартиру. Також зазначає, що позивач не приймала участі в придбанні земельної ділянки, позивач не приймала участі в організації та фінансуванні будівництва Садового будинку, а також позивач не оспорювала договір купівлі-продажу земельної ділянкивід 23.05.2003 р.,за адресою: АДРЕСА_2 , не судові рішення та рішення органу реєстрації про реєстрацію за ОСОБА_2 . Крім того, відповідачем за особисті кошти було придбано та зареєстровано 26.12.2013 р. автомобіль марки SubaruLegacy» 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 . За таких обставин просив відмовити в задоволенні уточненої позовної заяви.

В липні 2019 р. представником позивача (за первісним позовом) - адвокатом Кондратенко Т.О., подано відповідь на відзив, в якому сторона позивача задовільнити первісний позов в повному обсязі, в зустрічному позові відмовити.

24.02.2020 р. стороною відповідача за первісним позовом подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в якому просив скасувати такі заходи в часині накладення арешту на легковий автомобіль «SubaruLegacy», 2004 року випуску, д.р.н. НОМЕР_5 , що на праві власності зареєстрований за ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 25.01.2021 р.у задоволенні клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_19 про скасування заходів забезпечення позову в частині зняття арешту на автомобіль - відмовити.

Ухвалою суду від 18.08.2023 р. у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову в частині зняття арешту на 1/2 частину садового будинку, загальною площею 595,5 кв.м, розташованого в садовому товаристві «Арсеналець» за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 2 581 495,00 грн. та 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,060642,5 кв.м, розташованої в садовому товаристві «Арсеналець» за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності зареєстровані за ОСОБА_2 відмовлено.

В лютому 2024 р. ОСОБА_2 подав пояснення, що є аналогічними відзиву.

В лютому 2024 р. представник позивача ОСОБА_20 - адвокат В.С. надав відповідь на пояснення відповідача ОСОБА_2 , що є аналогічними відповіді на відзив.

У судовому засіданні позивач та її представники підтримали первісний позов, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, в зустрічному позові просили відмовити.

Відповідач та його представники в судовому засіданні заперечували проти первісного позову, пояснення надали аналогічні, зазначеним у відзиві на позовну заяву, зустрічний позов просили задовольнити з підстав, викладених в заяві.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 16.06.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції в м. Києва між ОСОБА_2 та ОСОБА_21 ( до шлюбу ОСОБА_21 ) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 442, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_14 виданого 16.06.2001 р.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_15 виданого 05.10.2004 р., та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 22.01.2009 р.

Рішенням Подільського районного суду м. Києвавід 04 липня 2018року шлюб розірвано (справа № 758/3495/18).

За час шлюбу подружжям було придбано у спільну власність рухоме майно, а саме:

-трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

- легковий автомобіль «SubaruLegacy», 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- 1/2 частини будівлі, розташованої в садовому товаристві «Арсеналець» за адресою: АДРЕСА_2 ;

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.04.2017 р., майно за адресою: АДРЕСА_14 , на праві власності належить ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_11 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 26.12.2013 року за відповідачем зареєстровано право власності на автомобіль «SubaruLegacy», 2004 року випуску.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.04.2017 р., частка майна за адресою: АДРЕСА_2 , на праві власності належить ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_11 , та частка майна за адресою: АДРЕСА_2 , на праві власності належить ОСОБА_8 .

Як передбачено ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

04 липня 2003 року, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 3 травня 2003 року № 12-512 (ВАК № 695826), за ОСОБА_2 було зареєстровано (реєстровий номер 03-7-00165) право власності частини земельної ділянки загальною площею 0,0606 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 », що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 2145665 від 04 липня 2003 року.

27 липня 2011 року Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 14 частини садового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 595,5 кв.м., що підтверджується витягом про державну реєстрацію № 30768687 від 27 липня 2011 року.

Право власності ОСОБА_2 на Садовий будинок зареєстровано на підставі Рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2008 року (справа № 2-3289/08), Ухвали Подільського районного суду м. Києва від 23.12.2009 року (справа № 2-3289/08) та Постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2010 року (справа № 2- а/5384/10/26760).

19 березня 2012 року Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_13 .

Право власності ОСОБА_2 зареєстровано на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_12 від 10 лютого 2012 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення № 151-С/КІ від 31 січня 2012 року.

26 грудня 2013 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на автомобіль марки «Subaru» (модель «Legacy») 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_13 .

Згідно ч. 1 та 3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

На підстав ч. 1 та 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно роз`яснень даних в п.п. 23, 30 Постанови пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено по справі, право власності на спірнуквартиру АДРЕСА_1 за відповідачем зареєстровано в період перебування в шлюбі і набуто ними за час шлюбу.

Допитані в судовому засіданні ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_24 підтвердили, що сторони перебували в шлюбі, та підтвердили той факт, що трикімнатна квартиру АДРЕСА_1 придбана у шлюбі.

Вказане є підтвердженням придбання майна подружжям в спільну сумісну власність відповідно до зазначених вище вимог Закону.

Стороною відповідача в суді не спростовано презумпцію набуття майна в спільну сумісну власність подружжя за час шлюбу (ст. 60 СК України).

У той же час, належних, допустимих та достатніх доказів того, що земельна ділянка придбана виключно за кошти відповідача та ОСОБА_25 для спільного для підприємницької діяльності, яку розпочали у 1990-ті роки суду надано.

Крім того, відповідачем за особисті кошти було придбано та зареєстровано 26.12.2013 р. автомобіль марки SubaruLegacy» 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Як встановлено судом, спірна квартира придбана під час перебування сторін у шлюбі і для забезпечення потреб сім`ї, а тому в силу викладених вимог Закону він вважається спільним сумісним майном подружжя.

При поділі майна подружжя підстав визнавати частку одного із подружжя в спірному майні особистою, згідно вимог ст. 57 СК України, у суду немає, коли для захисту прав одного із подружжя при поділі спірного майна, згідно ст. 71 СК України, припинення права на частку в такому майні не потребується.

Спірне майно є неподільним і, враховуючи зміст позовних вимог, за кожною із сторін слід визнати право на рівну частку в ньому, залишивши таке майно в їх спільній власності.

При вирішенні спору, суд, згідно роз`яснень даних в п. 25 Постанови пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вважає необхідним визначити ідеальні частки подружжя в спільному майні, яке залишається в їх спільній частковій власності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що незалежно від того, на кого з подружжя оформлене майно, придбана ними квартира, належать дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, а тому за кожним із них слід визнати право власності на 1/2 його частину. Тим самим позов підлягає частковому задоволенню, в іншій частині позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити. Оскільки суд дійшов до висновку про часткове задоволення первісного позову, то в зустрічному позові слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 57, 60, 61, 63, 65, 69, 70, 71, СК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя:

- визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_15 ; РНОКПП НОМЕР_16 ) право власності на 1/2 частину квартири (загальна площа - 98,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 36235095), розташованої за адресою: АДРЕСА_15 ;

- визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване місце проживання: зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_15 ; РНОКПП НОМЕР_11 ) право власності на 1/2 частину квартири (загальна площа - 98,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 36235095), розташованої за адресою: АДРЕСА_15 ).

В іншій частині позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_15 ; РНОКПП НОМЕР_16 );

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване місце проживання: зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_15 ; РНОКПП НОМЕР_11 ).

Суддя Подільського районного

суду м.Києва Н.М. Ларіонова