Провадження № 2/522/2158/24
УХВАЛА

02 травня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Суворової О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Яковлевої Д.В. про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Суворовій О.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договорів удаваними та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договорів удаваними та поділ майна подружжя.

За результатами автоматизованого розподілу від 14.12.2023 року справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Суворовій О.В., яка отримана суддею - 15.12.2023 року.

У підготовче судове засідання 02.05.2024 року з`явились: представник позивача - адв. Вдовіченко Г.М., представник відповідача - адв. Яковлева Д.В. Представник відповідача - адв. Яковлева Д.В. заявила відвід судді на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України з підстав, викладених в письмовій заяві від 29.04.2024 р. , вважаючи головуючу суддю упередженою в керуванні ходом процесу, яке полягало у приховуванні відомостей щодо дати та часу вчинення процесуальних дій та внесення відомостей до офіційних процесуальних документів.

Представник позивача заперечувала проти відводу головуючому судді, вважаючи його безпідставним, а підстави представника надуманими та не доведеними, просила залучити до матеріалів справи письмові заперечення з цього приводу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений відвід є не обґрунтованим та немає об`єктивного підґрунтя для його задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК України), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст. 46 ЦПК України).

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.02.2021 у справі №9901/224/20 головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи утручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Водночас суд підкреслює, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Суд не вбачає підстав для відводу судді Суворової О.В., визначених ст. 36 ЦПК України, оскільки заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності головуючого по справі судді.

Доказів сумніватися в неупередженості та об`єктивності представлено не було, а доводи відповідача зводяться до незгоди з процесуальними діями головуючого у даній справі .

Відтак, провадження у справі відкрите ухвалою від 22.12.2023 р., підготовче засідання призначено на 07.02.2024 року (а.с.74).

Ухвалою суду від 20.12.2023 року представнику позивача відмовлено у забезпеченні позову (а.с.68-69). В ухвалі роз`яснено право сторони повторно звернутись до суду із зазначеним клопотанням, надавши додаткові докази.

29.03.2024 року представником позивача вдруге подано заяву про накладення арешту на майно (а.с.150-152), з додатковим обгрунтуванням та додатковими доказами, яка розподілена 29.03.2024 року та передана головуючій судді по справі 01.04.2024 року.

Ухвалою суду від 02.04.2024 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна - земельну ділянку , площею 0,061 га, кадастровий номер: :01:003:0427 , та садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 , що зареєстровані за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , які є предметами спору (а.с.159-160).

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову відбувався без повідомлення та виклику відповідача та інших осіб , які беруть участь у справі , про що було зазначено в ухвалі суду (а.с.159 , об.стор.).

Згідно п.3 ч.5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Доводи представника щодо того, що на процесуальних документах, виготовлених головуючим суддею , штрихкод документу не містить інформацію про особу, дату та час виготовлення документа, що є підставою для відводу, не заслуговує на увагу, оскільки всі процесуальні документи виконані в системі, підписані КЕП судді та направлені до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Тож, всі аргументи відповідача свідчать про його не погодження з діями головуючого, які, зокрема, виразились у накладенні арешту на майно, однак не свідчать про наявність підстав для відводу головуючого - судді Суворової О.В.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Суворової О.В. при вирішенні даної цивільної справи.

Згідно ч.3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 258, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Яковлевої Д.В. про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Суворовій О.В. - відмовити.

Матеріали цивільної справи №522/23809/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договорів удаваними та поділ майна подружжя передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для розподілу у порядку, встановленому ч. 3 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 06.05.2024 року.

Суддя О.В.Суворова