Справа № 674/1390/24
Провадження № 2/674/660/24
РІШЕННЯ

іменем України

20 листопада 2024 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий - суддя Сосна О.М., за участю секретаря судового засідання Когут О.І., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Новодунаєвецької селищної ради про визнання частки спадкового майна у колгоспному дворі, про визнання права власності на нерухоме майно та припинення права на частку в спільному майні,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Новодунаєвецької селищної ради про визнання частки спадкового майна у колгоспному дворі, про визнання права власності на нерухоме майно та припинення права на частку в спільному майніпосилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 .

Заповіт ОСОБА_5 не залишав, спадщина відкрилась за законом, позивачка являється спадкоємцем майна померлого першої черги за законом та прийняла спадщину установленому законом порядку, так як на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована ним за однією адресою. Інших спадкоємців немає. ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори Магери Н.Ф.про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок садибного типу господарськими будівлями та спорудами біля нього, що розташований АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , однак нотаріус відмовила, у зв`язку з тим, що не виділена частка спадкодавця колгоспному дворі та правовстановлюючий документ не скріплений печаткою та підписом органу, що видав вказаний документ.

Ухвалою від 06.09.2024 відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. 29.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачки адвокат Алексєєва М.А. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не заявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Також у поданій заяві підтвердив, що отримав від ОСОБА_1 грошову компенсацію за його частку, жодних претензій до позивачки не має.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не заявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Зазначає, що згоден щоб будинок повністю належав ОСОБА_1 та отримав грошову компенсацію за належну йому частку в будинку АДРЕСА_1 , жодних претензій до неї не має.

Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не заявилася, також подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає. Також у поданій заяві підтвердила, що отримала від ОСОБА_1 грошову компенсацію за її частку в будинку, жодних претензій до позивачки не має.

Представник відповідача Новодунаєвецької селищної ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, просить справу розглядати у їх відсутності, позов визнає.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №78367601 від 16.09.2024 спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 не заводилася.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №17365952 від 20.11.2008 ОСОБА_5 заповіт не складав.

20.11.2008 ОСОБА_1 подала заяву до Дунаєвецької державної нотаріальної контори про відмову про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 .

Позивачка являється спадкоємцем майна померлого за законом та відповідно спадкоємцем 1-ої черги, спадщину прийняла звернувшись до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Зазначене підтверджується копією спадкової справ №11144/2008 заведено після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Постановою державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори Магери Н.Ф.від 14.08.2024 №82/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок садибного типу господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що не виділена частка спадкодавця колгоспному дворі та правовстановлюючий документ не скріплений печаткою та підписом органу, що видав вказаний документ.

10.09.1987 виконавчим комітетом Дунаєвецької Ради народних депутатів Хмельницької області на підставі рішення виконкому Дунаєвецької районного Ради народних депутатів №108а від 21.05.1987 голові колгоспного двору ОСОБА_5 видано Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння на житловий будинок в цілому, який розташований в с. Міцівці, Дунаєвецького району.

Вказане також підтверджується архівним витягом з рішення виконавчого комітету Дунаєвецької районної Ради народних депутатів №108а від 21.05.1987 року, виданого Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією №1 від 29.08.2024 №44/05-29.

Згідно довідки Комунального підприємства Дунаєвецької міської ради «Інвентарбюро» №393 від 21.06.2024 за ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 зареєстровано домоволодіння на підставі Свідоцтва про право власності від 10.09.1987 в книзі №2 за реєстровим номером 241.

Як вбачається з виписки з погосподарської книги №1 за 1991-1995 роки АДРЕСА_1 , виданою Новодунаєвецькою селищною радою №3-325 від 16.08.2024 за вказано адресою були зареєстровані: ОСОБА_5 голова сім`ї, ОСОБА_6 дружина, ОСОБА_2 зять, ОСОБА_3 внучка, ОСОБА_3 - внук.

Згідно довідки Новодунаєвецької селищної ради №3-335 від 22.08.2024 померла ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті померлої в даному будинку були зареєстровані: ОСОБА_5 чоловік, ОСОБА_2 зять, ОСОБА_3 внучка, ОСОБА_3 внук.

Як вбачається з довідки Новодунаєвецької селищної ради №3-336 від 22.08.2024 згідно погосподарської книги №1 за 1996-2000 роки ОСОБА_3 01.09.1998 року вибула в м.Хмельницький.

Згідно довідки Новодунаєвецької селищної ради №3-324 від 16.08.2024 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

16.10.2000 ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 та після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 », що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 .

Відповідно до ст.120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

За змістом ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно зі ст.125 ЦК УРСР при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному дворові і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу.

Відповідно до п.6 постанови пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.95.

Пункт 18 Інструкції передбачав, що у разі будівництва будинку на колгоспній землі, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. У свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. При цьому відповідно до примітки до цього пункту, колгоспному двору видається свідоцтво про право особистої власності на будинок. У разі смерті голови колгоспного, на ім`я якого був оформлений правовстановлюючий документ щодо будинку (домоволодіння), і належить колгоспному по заяві всіх членів двору, підписи яких на заяві нотаріально засвідчені, може бути видано свідоцтво на ім`я нового голови двору.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки №112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69).

Згідно зі змістом Вказівок №112/5 і №69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок №112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників.

Як роз`яснено пленумом Верховного Суду України в п.п. «г» постанови №20 за правилами ст.563 ЦК України 1963 року, спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Відповідно до ст.563 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двору не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору.

За правилами ст.120 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р. у зв`язку із введенням в дію відповідно до постанови Верховної ради Української РСР від 26.03.1991 р. Закону України «Про власність».

З урахуванням наведеного, оскільки у домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 членами колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_5 , були: дружина померлого ОСОБА_6 , зять ОСОБА_2 , внук ОСОБА_3 , внучка ОСОБА_3 , частки кожного з них були рівними по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Після смерті ОСОБА_5 спадковою являється 1/5 частини житлового будинку.

Згідно ст.549 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та на її частку у спадковому майні, саме 1/5 частину будинку, відкрилась спадщина. Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері в установленому законом порядку на час відкриття спадщини, оскільки проживала з нею на день смерті. Таким чином частка ОСОБА_1 будинку становить 2/5 даного будинку.

Згідно письмових заяв відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 останні отримали грошову компенсацію за належні їм частки у домоволодінні, погоджуються, щоб житловий будинок в цілому належав на праві власності ОСОБА_1 , жодних претензій до неї не мають.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 ЦК України).

Обраний позивачкою спосіб захисту права про визнання частки спадкового майна у колгоспному дворі та припинення права на частку в спільному майні не є ефективними способами захисту, їх зазначення в резолютивній частині рішення не є необхідним, а тому дані вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що позивачка є особою, яка прийняла спадщину після смерті батька, до складу якого входить спірне майно, однак не може отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, відповідачі позов визнають та підтвердили отримання у грошовому еквіваленті вартість часток, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідачі:

ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 );

ОСОБА_3 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 );

ОСОБА_4 (місце реєстрації - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 );

Новодунаєвецька селищна рада (місцезнаходження - Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, смт. Дунаївці, вул. Чорновола, 19, ).

Повне судове рішення складено 22 листопада 2024 року.

Суддя О.М.Сосна