Рішення

Іменем України

29 квітня 2024 року

смт Краснопілля

справа № 578/1577/23

провадження № 2/578/27/24

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А. І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА « АКЦЕНТ-БАНК»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

та установив:

У жовтні 2023 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО « АКЦЕНТ-БАНК» /далі по тексту також АТ «А-БАНК», Банк, позивач/ через представника Шкапенка Олександра Віталійовича звернулося до Краснопільського районного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1 /далі по тексту також ОСОБА_1 ,відповідач/ про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 28.11.2019 у загальному розмірі 11 898,19 грн станом на 02.09.2023, та витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 28.11.2019 ОСОБА_1 приєднався до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свого згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті, що складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві, проте у відповідача станом на 02.09.2023 утворилася заборгованість у загальному розмірі 11 898.19 грн, яка складається з 7 668.07 грн - заборгованість за кредитом; 4230.12 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 0,00 грн - заборгованість за штрафами, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2023 визначено головуючого суддю Косар А. І. /ас 37/.

Після виконання судом вимог частин шостої та восьмої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України /далі по тексту також ЦПК/, ухвалою суду від 17.11.2023 позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА « АКЦЕНТ-БАНК» прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами /ас 40-42/.

Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Згідно з частиною пятою статті 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заяв по суті справи до суду не надійшло.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву; про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом направлення копії ухвали та позовної заяви з додатками на адресу реєстрації останнього, що підтверджується матеріалами справи та отримано останнім /ас 44/.

Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України /далі по тексту також ЦК/, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 14 ЦК, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 28.11.2019 між сторонами АТ «А-БАНК» та ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», за якою сторони засвідчили, що така разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг. Проставленням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою, ОСОБА_1 підтверджує, що ознайомився з Умовами та правилами надання послуги та накопичення скарбнички /ас 8/.

Згідно виписки по картці відповідача за період 28.11.2019 - 02.09.2023, вбачається користування ОСОБА_1 кредитними коштами /ас 10 зворот - 13/.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розміру є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Виписка по картковому рахунку, що є первинним обліковим документом, підтверджує факт користування відповідачем кредитною карткою, зазначеною у довідці про видані картки, а також факт використання кредитних коштів, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-БАНК» не повернуті, позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту підлягають задоволенню, оскільки така сума є підтвердженою належними та допустимими доказами у справі.

Окрім вказаного, у матеріалах справи міститься довідка за картами, що підтверджує факт відкриття ОСОБА_1 рахунку № НОМЕР_1 та отримання останнім картки за номером НОМЕР_2 , строком дії до вересня місяця 2026 року, та довідка за лімітами, що підтверджує встановлення кредитного ліміту /ас 14 зворот,15 зворот/.

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 28.11.2019, укладеного між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та ОСОБА_1 , станом на 02.09.2023 заборгованість у загальному розмірі становить 11 898.19 грн, з яких: 7 668.07 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 4 230.12 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, де з 28.11.2019 процентна ставка (поточна) 44,4, процентна ставка (прострочена) 88,8, та з 31.05.2021 - процентна ставка (поточна) 40,8, процентна ставка (прострочена) 81,59 /ас 6-7/.

Статтею 1054 ЦК визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Як слідує з матеріалів справи, 28.11.2019 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг "А-Банку", відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 611 ЦК, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач порушував графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість.

Позивач, з посиланням на положення частини першої статті 634 ЦК, зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «А-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (28.11.2019) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (25.10.2023), тобто кредитор міг додати до позовної заяви «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Зокрема, у цій справі позивач долучив «Тарифи Банку» за даними Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», тоді як 28.11.2019 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» /ас 8, 24/.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у Постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20 викладено висновок про те, що способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ "А-Банк" дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 28.11.2019 процентна ставка не зазначена, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Наведене вище узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в Постанові від 03 липня 2019 року.

Суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 28.11.2019 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Таким чином банк не надав належних доказів на підтвердження правомірності нарахування відповідачу процентів за користування позиченими коштами.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами свідчить про недоведеність позовних вимог в цій частині.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Основними засадами цивільних відносин в статті 3 ЦК закріплені, зокрема, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.

Разом з цим, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "А-Банк" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).

Судом встановлено, що фактично отримані позичальником кошти за тілом кредиту у сумі 7 668.07 грн (за простроченим тілом кредиту) в добровільному порядку АТ «А-БАНК» повернуті не були, а відтак їх слід стягнути на користь позивача.

У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано.

З огляду на зазначене, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам в розмірі 4 230.12 грн необхідно відмовити.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2684,00 грн підтверджено платіжним дорученням /ас 36/.

Відповідно до статті141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 729.76 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з розрахунку: 7 668.07 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2684,00 грн (сума сплаченого судового збору) / 11 898.19 грн (розмір заявлених позовних вимог) = 1 729.76 грн.

Керуючись ст. 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Ухвалив:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , Паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий 09.10.2008) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» () заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.11.2019 станом на 02.09.2023 у розмірі 7 668 (сім тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 07 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» судові витрати у розмірі 1 729 (одна тисяча сімсот двадцять дев`ять) гривень 76 коп.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про сторони та інших учасників справи:

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ БАНК» ;МФО №307770; місцезнаходження юридичної особи: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11.

Представник позивача: Шкапенко Олександр Віталійович, довіреність Банка № 22939404-К-Н-О- від 17.03.2021.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя А. І. Косар