Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3548/24
Провадження № 2-н/553/760/2024
У Х В А Л А

Іменем України

20.11.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Тимчук Р.І, розглянувши заяву ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий газ з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ГК «Нафтогаз України» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий газ з ОСОБА_1 в сумі 7487,06 грн. та 302,80 грн. судового збору.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Пунктом 3 частини 3 статті 163 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до частини 3 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Одними з характерних ознак наказного провадження є: спрощена, оскільки має місце «урізана» цивільна процесуальна форма: на нього не поширюються принципи гласності, усності, безпосередності, змагальності; не може бути пред`явлено зустрічний позов; урізана модель стадійності цивільного процесу - немає попереднього судового засідання, судового розгляду справи по суті; сторони не повідомляються про видачу судового наказу; судовий наказ видається за відсутності сторін, та документарна видача судового наказу здійснюється лише на підставі безспірних письмових доказів, поданих заявником.

Суд зауважує на тому, що відповідно до пункту 7 частини 1 статті 168 Цивільного процесуального кодексу України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Разом з цим на суд покладається обов`язок перевіряти, чи відповідає подана до суду заява про видачу судового наказу, вимогам ЦПК України, зокрема статті 163 цього Кодексу.

Згідно відповіді з Управлінню реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В матеріалах поданої заяви відсутній укладений договір за підписом сторін, так само відсутні й інші докази, які б підтверджували факт укладення відповідного договору за адресою АДРЕСА_2 , а також доказів перебування у власності ОСОБА_1 квартири за вказаною адресою, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, оскільки представником ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не надано копії договору, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також документів на підтвердження факту його укладення, а відтак у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 166 Цивільного процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 163, 165, 166, 260 Цивільного процесуального кодексу України,суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ТОВ «ГК «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий газ з ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук