Справа №359/4835/24
Провадження №2/359/2247/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2024 р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засівання Дьяченку В.В.

за участю

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 06.10.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1283-2658. За цим договором ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зобов`язався надати кредит у розмірі 20 400 гривень, а ОСОБА_2 зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі стандартної ставки 1,5% в день, при цьому занижена ставка становить 1,2% в день, строк кредитування визначений у 300 днів. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» належним чином виконав свої зобов`язання. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за договором належним чином не виконує. Тому станом на 06 лютого 2024 року у неї виникла заборгованість у розмірі 59 935 гривень 20 копійки, що складається: прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 3 060 грн.; заборгованість за кредитом 20400 грн.; заборгованість за нарахованими процентами 36475,20 грн. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 59 935 гривень 20 копійки.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

11 червня 2024 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому останній зазначає, що заборгованість відповідачки за кредитом становить 20400,00 грн. При цьому, заборгованість за відсотками позивач просить стягнути у розмірі 36 475,20 грн, яка значно перевищує розмір боргу. Вважає, що нарахована позивачем сума по відсоткам за користування кредитом 60 000,00 грн не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Крім того, передбачення в договорі такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, тим самим порушує його права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст. 3 п. 6, ст. 509 ч. 3 та ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання.

Також відповідно до ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При цьому, частина 4статті 18 Закону не містить застереження щодо незастосування зазначених положень пункту 5 частини 3 цієї статті до умови договорів про надання споживчого кредиту. Аналіз указаних норм, дає підстави для висновку про те, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим.

В судове засіданні представник позивача не з`явився. Подав заяву у якій просив проводити розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив, щодо існуючого боргу по тілу кредиту, проте не погодився із сумою нарахованих відсотків за користування кредитом та просив відмовити у нарахованій комісії.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1283-2658. Відповідно до умов даного кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 20 400,00 грн.; дата надання/видачу кредиту 06.10.2023 року; строк кредитування 300 календарних днів; стандартна процентна ставка становить 1,50% за день; комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого кредиту; реальна річна процентна ставка 27135,00%; орієнтовна загальна вартість кредиту 105 345,48 грн.

З довідки про перерахування суми кредиту №1283-2658 від 06.10.2023 року вбачається, що на платіжну карту відповідача було зараховано 20 400,00 грн. за договором №1283-2658 від 06.10.2023 року.

У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Представником відповідачем не заперечується факт отримання ОСОБА_2 кредитних коштів у сумі 20400 грн., тому суд вважає цей факт таким, що не підлягає доведенню.

Пунктами 4.6 - 4.10 кредитного договору №1283-2658 від 06.10.2023 року сторонами погоджено, що нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1.50% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Зниженою ставкою). Комісія за видачу кредиту становить 15.00% від суми виданого кредиту (якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу кредиту вказано 0% (нуль відсотків), вказане означає, що комісія за видачу Кредиту є відсутньою). Укладання цього Договору не передбачає укладання договорів щодо супровідних послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням Кредиту. У зв`язку із відсутністю супровідних послуг, тарифи та комісії за супровідними послугами Кредитодавця чи третіх осіб відсутні. Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі - Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 31.07.2024 року. Строк дії Договору є рівним Строку кредитування. У будь-якому випадку Договір діє до 24 (двадцять четвертої) години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Продовження Строку кредитування в односторонньому порядку Кредитодавцем або Позичальником не допускається. Подовження Строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою Сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань Позичальника. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає двадцять сім тисяч сто тридцять п`ять цілих, нуль сотих процентів.

Відповідно до ст. 638,629 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином у спірному договорі сторони погодили розмір відсотків за користуванням кредитом та строки його повернення, підстав для відмови у стягненні відсотків за користування кредитом представником відповідача не надано та судом не встановлено.

За змістом правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц (провадження №61-8862сво18) надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Положення спірного кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за додатковий моніторинг погашення кредиту та за резервування ресурсів є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлено, що відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг по поверненню кредиту за договором про відкриття кредитної лінії №1283-2658 від 06.10.2023 року у розмірі 56875,20 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом - 20400 гривень 34 копійок та нарахованих процентів - 36475,20 грн.

Разом з цим, суд звертає увагу на ту обставину, що за договором про відкриття кредитної лінії №1283-2658 від 06.10.2023 року між сторонами по справі, було передбачено сплату комісію за видачу кредиту становить 15.00% від суми виданого Кредиту. Вказане не є послугою у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить ч.3 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та є нікчемною.

Викладене узгоджується зі змістом правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц (провадження №61-8862сво18).

У зв`язку з цим, вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в частині стягнення комісії за видачу кредиту у розмірі 3060 гривень 00 копійки, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Тому суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» належить стягнути заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1283-2658 від 06.10.2023 року у розмірі 56875,2грн.

Щодо застосування до вказаних правовідносин Закону України "Про споживче кредитування" як підставу для зменшення нарахованих відсотків, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.10,11 п.1 ст. 1 ЗУ "Про споживче кредитування" споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

В матеріалах справи відсутні докази того, що грошові кошти які були отримані відповідачем були йому надані для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб. Таким чином вказані правовідносини не містять ознак споживчого кредиту, а отже положення вказаного закону не може бути застосовано до вказаних спірних правовідносин.

Крім того до вказаних правовідносин не можуть бути застосовано п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, де зазначається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Вказаний пункт прикінцевих та перехідних положень ЦК України стосується лише відповідальності за порушення грошового зобов`язання у вигляді інфляції, а також трьох процентів річних. Вказана позовна заява не містить вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляції чи трьох процентів річних, а отже вказані положення не жодним чином не стосуються вказаних правовідносин.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З платіжної інструкції №37029 від 29 квітня 2024 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Укр кредит фінанс» сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позов ТОВ «Укр кредит фінанс» задоволений частково, а саме на 94,89%. З огляду на це, з ОСОБА_2 на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2298 гривень 53 копійки.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.549, ч.2 ст.551, ч.2 1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» ,, місцезнаходження: м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26,офіс 407, заборгованість за кредитним договором №1283-2658 від 06.10.2023 року в розмірі 56875,2грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 2298,53 грн.

В задоволенні вимог в іншій частині відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 липня 2024 року.

Суддя Чирка С.С.