УХВАЛА

25 листопада 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/1684/15-ц

провадження № 22-ц/4809/1628/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2024 року у складі головуючого судді Іванової Н. Ю.

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2024 року видано дублікати виконавчих листів у справі №404/1684/15-ц за позовом ТОВ «Інформаційно-торговий дім ЛС» до ТОВ «АНДІ», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості солідарно з ТОВ «АНДІ», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Інформаційно-торговий дім ЛС» 6 239 559, 37 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

До апеляційної скарги заявником долучено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2024 року. В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і не отримував копію оскаржуваної ухвали у зв`язку з перебуванням на лікарняному, що підтверджується довідкою за формою 100.

Перевіривши доводи заявника та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Згідно ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно частини 3 статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи "Белле проти Франції" (Bellet v. France), "Ільхан проти Туреччини" (Ilhan v. Turkey), "Пономарьов проти України", "Щокін проти України" та інші).

Доступність права на оскарження у зв`язку із пропуском встановленого строку неодноразово була предметом розгляду ЄСПЛ. Так, у своєму рішенні у справі "Скорик проти України" Суд зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право в апеляційних судах на основні гарантії, передбачені Конвенцією. Так, повинні враховуватися особливості провадження, що розглядається, відповідно до національного правопорядку, а також роль апеляційного суду в них. У справі "Зубак проти Хорватії" (Zubac v. Croatia) ЄСПЛ, розглядаючи загальні принципи стосовно доступу до судів вищої інстанції та обмеження ratione valoris (компетенція з огляду на цінність), зробив висновок, що стаття 6 Конвенції не зобов`язує Договірні держави створювати апеляційні чи касаційні суди, проте якщо такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6 Конвенції, наприклад, у тій частині, у якій вона гарантує учасникам судового процесу ефективне право на доступ до суду.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, у випадках, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа "Мушта проти України"); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи "Рябих проти Росії", "Устименко проти України"); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи "Безруков проти Росії", "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania)).

У постанові Верховного Суду від 16 червня 2023 року у справі № 520/986/22 (адміністративне провадження № К/990/34812/22) вказано, що стаття 299 Кодексу адміністративного судочинства України (зазначена правова норма кореспондується із положеннями статті 358 ЦПК України) вимагає від суду апеляційної інстанції перевіряти факт отримання скаржником повного тексту оскаржуваного судового рішення та виключно з цього моменту обраховувати процесуальний строк. При цьому сам факт "обізнаності" скаржника з постановленням оскаржуваного судового рішення, за загальним правилом, не впливає на такий обрахунок строку. Зазначене положення процесуального кодексу фактично презюмує добросовісність поведінки скаржника, об`єктивну неможливість до отримання ним повного тексту оскаржуваного судового рішення належним чином скористатися конституційним правом на апеляційний перегляд справи, а також непорушність за такого підходу принципу res judicata.

Як вбачається з супровідного листа від 07 серпня 2024 року вих. №404/1684/15ц 390/70/2024, копія оскаржуваної ухвали була направлена на поштову адресу ОСОБА_1 (а.с.150), однак відомості про її отримання в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів про отримання заявником копії оскаржуваної ухвали, слід визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2024 року та поновити ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у даній справі.

Форма і зміст апеляційної скарги відповідають вимогам ст. 356 ЦПК України.

Судовий збір сплачено у встановленому законом порядку.

Перешкоди для відкриття апеляційного провадження відсутні.

Керуючись ст. 260, 261, 352,354, 356, 359-361, 389 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2024 року

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2024 року.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслати учасникам справи і встановити їм строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити учасникам справи, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (ч. 4 ст. 360 ЦПК України).

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко

О. І. Чельник