24.04.2024 227/3113/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 квітня 2024 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.,

при секретарі Михайловській Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії, в обґрунтування якого зазначив, що КП «Добро» надає житлово комунальні послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де власником квартири та споживачем послуг є ОСОБА_1 . Між КП «Добро» Добропільської міської ради та ОСОБА_1 існують фактичні правовідносини з надання житловокомунальних послуг з постачання теплової енергії за період з 01.10.2019 р. по 01.10.2023 р., і відсутність договору про надання таких послуг не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за житловокомунальні послуги з постачання теплової енергії. Договір про надання послуг з централізованого опалення укладено 01.01.2020 року № 04040281. КП «Добро» своєчасно, в повному обсязі та належної якості надавало відповідні послуги, від цих послуг відповідач у встановленому законодавством порядку не відмовлявся, жодних претензій щодо якості або обсягу наданих послуг протягом опалювального періоду 2019-2023 років від відповідача на адресу позивача не надходило, відповідач не своєчасно сплачує надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 22295,52 грн., в зв`язку з чим, просить суд стягнути вищезазначену заборгованість та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідача жодних заяв до суду не надходило, відзиву відповідачем подано не було.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що на відповідача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за послуги постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , та заборгованість відповідача з оплати житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії становить 22295,52 грн, що підтверджується вибіркою на 01.10.2023 року (а.с. 8).

В січні 2020 року між позивачем та відповідачем укладено договір 04040281 з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6,7).

Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про необхідність сплати заборгованості, проте як зазначив представник позивача в позовній заяві, добровільно сума заборгованості відповідачем погашена не була.

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов`язком виконавця - забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готування та укладання із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії. Тобто, правовідносини, що виникли між сторонами у справі - це правовідносини між виконавцем послуг та споживачами послуг.

Таким чином, між сторонами існують фактичні правовідносини з надання житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії, а не укладення договору про надання таких послуг не є підставою для відмови у задоволенні частини позовних вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, що не охоплені договірними зобов`язаннями.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України.

Судом встановлено, що відповідачем перед позивачем заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії не погашена. Протягом тривалого часу належних розрахунків відповідач не веде, відповідно, ухиляється від виконання зобов`язань.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Будь-яких доказів з приводу того, що відповідач відмовлявся від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі, суду надано не було.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості та не спростував її наявності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 68 ЖК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. 625 ЦК України, ст. 2,10,12,13,27,81,82,89,141, 206, 247, 258-259, 263, 265, 268, 273, 280-283, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_2 , на користь Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради на р/р НОМЕР_3 , Донецьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 335106, , заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії за період з 01.10.2019 року по 01.10.2023 року у загальному розмірі 22295 (двадцять дві тисячі двісті дев`яносто п`ять) гривень 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_2 , на користь Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради на р/р НОМЕР_3 , Донецьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 335106, , судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Корнєєва

24.04.24