Провадження № 2-о/537/11/2024
Справа № 537/4114/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2024 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Фадєєвої С.О., присяжних Калішенка Б.М., Вертаєва Д.В., за участю секретаря судових засідань Супруненко О.О., представника заявника ОСОБА_1 адвоката Чупілко М.В., представника ОСОБА_2 адвоката Альошкіної О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу № 537/4114/23 за заявою КолодиГеннадіяІвановича про визнання особи недієздатною та призначенняопікуна,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з заявою, де з урахуванням уточнень просив ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною у зв`язку з її неможливістю у повній мірі розуміти значення своїх дій і керувати ними, та призначити його, ОСОБА_1 , опікуном ОСОБА_2 .

На обґрунтування заяви зазначив, що його мати ОСОБА_2 страждає на хвороби, пов`язані з похилим віком, знаходилася на лікуванні у обласному закладі з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради відокремлений підрозділ обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром № 2. Вказав, що ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та частково не здатна до самообслуговування, вона не усвідомлюєв повній мірі значення своїх дій та не може ним керувати, не орієнтується у життєвих ситуаціях, потребує постійного нагляду і турботи. Вказав, що окрім нього у матері є дочка, ОСОБА_3 , але вона з 2000 року не проживає на території України, отже надавати матері турботу та допомогу може тільки він. З урахуванням викладеного просив заяву задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Чупілко М.В. у судовому засіданні підтримали заяву у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у тексті заяви, та просили задовольнити заявлені вимоги.

Відповідно до частини третьої статті 25 Закону України "Про психіатричну допомогу" особи, яким надається психіатрична допомога, мають право на особисту участь у судових засіданнях, висловлення своєї думки щодо висновків лікарів-психіатрів у судовому засіданні при вирішенні питань, пов`язаних із наданням їм психіатричної допомоги та обмеженням у зв`язку з цим їх прав. Судом ОСОБА_2 повідомлялася про час та місце слухання справи за адресою проживання та шляхом повідомлення про час і місце слухання справи її представника,у судове засідання повторно не з`явилась, а тому суд позбавлений можливості вислухати її позицію.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Альошкіна О.І. у судовому засіданні при вирішенні заяви покладалася на розсуд суду, просила врахувати інтереси ОСОБА_2 .

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник заінтересованої особи комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.В силу ст.. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.Згідно із статтею 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.Частиною першою статті 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до статі 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).

Згідно з ч.1-3 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до ст.. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.Згідно з ч.1 ст. 67 цього Кодексу опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується письмовими доказами: копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , копією свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_2 (до укладення шлюбу ОСОБА_4 ). За станом ОСОБА_5 перебуває на обліку у КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ВП обласна консультативна поліклініка зі стаціонаром № 2» з 18.02.2009, що підтверджується медичною документацією. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 499 від 17.09.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки психічного розладу, а саме розладу особистості та поведінки органічного походження; наявний у ОСОБА_2 вказаний психічний розлад істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1385 від 20.06.2024 «Про затвердження висновку про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 у разі визнання останньої недієздатною» затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність призначення опікуном ОСОБА_1 над ОСОБА_6 у разі визнання останньої недієздатною. При цьому органом опіки та піклування взято до уваги, що заявник є сином ОСОБА_2 , може виконувати обов`язки опікуна, протипоказань не має.

У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16 викладено правову позицію про те, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною.

Досліджені судом медичні документи не доводять наявності у ОСОБА_2 хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з висновком експерта № 499 від 17.09.2024 на час огляду ОСОБА_2 спокійна, впорядкована, у власній особистості та місці перебування орієнтована правильно, психічні порушення у підекспертної не носять тотального характеру, її психічний стан та соціально-побутова неспроможність зумовлюються не тяжкістю психічного стану, а супутньою соматичною патологією (перелом шийки стегна). У висновку також вказано, що налаштування підекспертної на визнання її недієздатною мотивовані з її слів побоюваннями, що син перестане за нею слідкувати.Комісія експертів прийшла до висновку, що наявний у ОСОБА_2 вказаний психічний розлад істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто у ОСОБА_2 немає абсолютної неспроможності.

Отже, заявником не доведено належними доказами, що ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги заявника в частині визнання ОСОБА_2 недієздатною не підлягають задоволенню. Оскільки вимоги про призначення заявника опікуном є похідними від вимог про визнання ОСОБА_2 недієздатною, вони також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 15, 16, 19, 76-78, 81, 223, 263- 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та призначенняопікуна .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва

Присяжні: Б.М. Калішенко

Д.В.Вертаєв

Повний текст рішення складено 18.11.2024