Справа № 606/222/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного округу Мартюк Ігор Зіновійович про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Теребовлянської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного округу Мартюк Ігор Зіновійович про визнання права власності на 1/5 частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 4 членів: донька ОСОБА_1 , зять ОСОБА_5 , внучка ОСОБА_6 , внук ОСОБА_3 , головою якого була ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ; та належну на праві власності земельну ділянку заповіла в рівних частинах ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належну їй частку житлового будинку. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Мартюк І.З. №23/02-31 від 27.12.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 за заповітом після смерті ОСОБА_4 у зв"язку із тим, що житловий будинок належав колгоспному двору та відсутній правовстановлюючий документ на майно. Посилаючись на наведене позивач, просить задовольнити позов.

Позивач та його представник в підготовче судове засідання до суду не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з"явилися, однак надіслали заяви, відповідно до яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги визнали.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради від 24.03.2022 року №09-04/13/43, що житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору; станом на 15.04.1991 року в житловий будинку із господарськими будівлями та спорудами, були зареєстровані: донька ОСОБА_1 , зять ОСОБА_5 , внучка ОСОБА_6 , внук ОСОБА_3 , головою якого була ОСОБА_4 .

Згідно з довідкою виданою Теребовлянським бюро технічної інвентаризації №231 від 29.06.2021 року, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, що складається із 4-х членів, головою якого є ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право власності видане 20.02.1989 року виконкомом Теребовлянської районної ради на підставі рішення №305 від 11.12.1989 р.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/5 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Як вбачається із заповіту, посвідченого старостою с. Деренівка Теребовлянського району Тернопільської області 18.09.2020 року, ОСОБА_4 заповіла належний їй житловий будинок по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ; та належну на праві власності земельну ділянку заповіла в рівних частинах ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 01.02.2022 року Теребовлянським відділом державної реєстарції актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрігіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належну їй частку житлового будинку, яку прийняла ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Мартюк І.З. №23/02-31 від 27.12.2023 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що житловий будинок належав колгоспному двору, що складався з 4 членів, гловою якого є ОСОБА_4 та відсутній правовстановлюючий документ на майно.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ч.1ст.1233 ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як вбачаєтьсяз вимог ч.1 ст.1235ЦПК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного округу Мартюк Ігор Зіновійович про визнання права власності на спадкове майно обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392, 1233, 1268 Цивільного кодексу України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного округу Мартюк Ігор Зіновійович про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду .

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка