Справа № 473/1538/20
УХВАЛА

іменем України

"18" вересня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., секретаря судових засідань Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенська заяву Першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури Фальченко Д.В. про ухвалення додаткового судового рішення по цивільній справі за позовом прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації Миколаївської області до Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області, ОСОБА_1 , Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди землі, визнання незаконним та скасування наказу, скасування запису у Державному реєстрі речових прав, повернення земельної ділянки,

встановив

23 серпня 2024 року Перший заступник керівника Миколаївської обласної прокуратури Фальченко Д.В. звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №473/1538/20 за позовом прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації Миколаївської області до Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області, ОСОБА_1 , Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди землі, визнання незаконним та скасування наказу, скасування запису у Державному реєстрі речових прав, повернення земельної ділянки, щодо стягнення з відповідачів Вознесенської

районної державної адміністрації Миколаївської області, Головного управління

Держгеокадастру в Миколаївській області, ОСОБА_1 та

Бузької сільської ради на користь позивача Миколаївської обласної прокуратури судового збору в розмірі 4 204 грн..

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 22 травня 2024 року задоволено позов прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації Миколаївської області до Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області, ОСОБА_1 , Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди землі, визнання незаконним та скасування наказу, скасування запису у Державному реєстрі речових прав, повернення земельної ділянки.

При винесенні рішення Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області судом вирішено питання про розподіл між відповідачами судового збору, сплаченого Миколаївською обласною прокуратурою за звернення до суду з позовом в сумі 10 510 грн..

Платіжним дорученням від 04 червня 2020 року № 888 прокурором сплачено 2 102 грн. за внесення апеляційної скарги на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 травня 2020 року про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог до ГУ ДГК у Миколаївській області та

Бузької сільської ради, яка постановою Миколаївського апеляційного суду від 08

липня 2020 року задоволена.

Платіжним дорученням від 26 жовтня 2020 року № 1832 прокурором

сплачено 2 102 грн. за внесення апеляційної скарги на ухвалу Вознесенського

міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2020 року про залишення

позову без розгляду, яка постановою Миколаївського апеляційного суду від 30

листопада 2020 року задоволена.

При винесенні рішення Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області не вирішено питання про стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору в розмірі 4 204 грн. сплаченого Миколаївською обласною прокуратурою за подання апеляційних скарг.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судове засідання представник відповідача Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області не з`явився від неї на адресу суду надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про ухвалити додаткового рішення щодо стягнення судового збору в розмірі 4 204 грн. з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове рішення може бути ухвалене у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України. Згідно із частиною третьою цієї статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини 5 статті 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 (провадження № 12-43гс22) зазначено, що:

- додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення.

Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення;

- неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом. Однак, через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі при прийнятті додаткового рішення скасовувати чи змінити первісне рішення, проте він має право виправити деякі його недоліки, зокрема пов`язані з необхідністю розподілу судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 лютого 2021 року в справі № 826/20239/16 вказала на те, що розподіл судових витрат є процесуальним питанням, яке підлягає обов`язковому вирішенню судом за наслідками розгляду справи.

Суд приходить до висновку, що витрати Миколаївської обласної прокуратури у вигляді судового збору за подачу апеляційних скарг на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 травня 2020 року та від 13 жовтня 2020 року не можуть бути відшкодовані шляхом винесення додаткового рішення Вознесенським міськрайонним судом, оскільки судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги не відносяться до витрат, які пов`язанні з розглядом справи у Вознесенському міськрайонному суді та покладаються на скаржника відповідно до приписів частини 1 статті 141 ЦПК України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви Першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд

постановив

в задоволенні заяви Першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури Фальченко Д.В. про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судового збору - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: М.М. Ротар