Справа № 694/433/24
провадження № 2/694/204/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

15.04.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

за участі секретаря судового засідання Литвин Н.М.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в інтересах якого діє представник позивача адвокат Красіловський Володимир Степанович (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_4 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , тел. НОМЕР_6 ) про зменшення розміру аліментів,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.06.2022 року по справі 694/546/22 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до 1/6 частини усіх видів заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 у позивача та відповідача народилася дитина, син - ОСОБА_4 . Сторони в шлюбі не перебували. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.06.2022 року по справі 694/546/22 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнутоаліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не меншеніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 квітня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час матеріальний стан позивача змінився таким чином, що він не в змозі сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Так, 29.12.2022 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_5 . У позивача та ОСОБА_5 народилася донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Також на утриманні позивача та його дружини ОСОБА_5 знаходиться ще двоє дітей, які проживають разом з позивачем. Сукупність вищевикладених обставин вплинули на матеріальний та сімейний стан позивача. Відтак, зважаючи на вищевикладене вважає, що рішенням суду повинно бути зменшено розмір аліментів, що стягуються на користь відповідача.

Відповідач подала до суду відзив в якому зазначила, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані належними та допустимими доказами. У заперечення щодо позовних вимог заявлених позивачем просить звернути увагу на дату рішення суду про стягнення аліментів - 15.06.2022 року та дату народження ще однієї дитини у ОСОБА_1 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_8 . Також зазначила, що діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 не є рідними дітьми позивача - ОСОБА_1 , їх батьком є особа на ім?я ОСОБА_9 , відповідно беручи до уваги положення ст. 180 Сімейного кодексу України, їх утримання аж ніяк не покладається на ОСОБА_1 , оскільки їх утримання здійсняється за рахунок батьків: ОСОБА_10 (матір дітей) та ОСОБА_11 (батько цих дітей). Крім зазначеного, слід взяти до уваги рішення Звенигородського районного суду у справі № 694/1984/15-ц від 17.12.2015 р. відповідно до якого судом покладено обов?язок сплати аліментів в розмірі 1/3 частини доходів ОСОБА_12 на користь ОСОБА_13 на утримання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Дитина позивача: ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , тобто до моменту ухвалення Звенигородським районним судом рішення від 15.06.2022 р. у справі № 694/546/22 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_14 . Зазначу, що у позивача не виникло жодних обставин з 15.06.2022 року до даного часу, які б вказували на виникнення підстав для зменшення розміру аліментів, а навіть навпаки, станом на 15.06.2022 року ОСОБА_1 був безробітним, а станом на даний час він отримує грошове утримання перебуваючи на службі в ЗСУ. Також заявила клопотання про зменшення розміру судових витрат. Враховуючи наведене просить в задоволенні позову відмовити.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2024 року справо передано судді Сакун Д.І.

27.02.2024 року до суду надійшов відзив ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 01.03.2024 року було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 01.03.2024 року відзив ОСОБА_2 повернуто відповідачу без розгляду.

26.03.2024 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву.

28.03.2024 року від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та без участі представника позивача.

02.04.2024 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про перехід до розгляду в порядку загального позовного провадження; клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 15.04.2024 року без її участі; відзив на позовну заяву; клопотання про витребування доказів від Головного управління ДПС у Черкаській області; клопотання про доручення доказів до справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, дійшов до наступних висновків.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.06.2022 року по справі 694/546/22 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнутоаліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не меншеніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 квітня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 29.12.2022 року позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_13 , який зареєстрований Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 314.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 21.03.2023 року у позивача народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Батьками дитини записані ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Згідно витягу № 1154/12-2-04 про зареєстрованих осіб, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Згідно посвідчення, виданого управлінням соціального захисту населення Звенигородської РДА, ОСОБА_13 має пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей.

Рішення Звенигородського районного суду у справі № 694/1984/15-ц від 17.12.2015 р. стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини доходів ОСОБА_12 на користь ОСОБА_13 на утримання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася донька від іншого шлюбу з ОСОБА_5 .

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.09.2020 року (справа № 565/2071/19, провадження № 61-9460 св 20)

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_8 дитини - ОСОБА_6 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення свого майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд звертає увагу на те, що розмір стягуваних аліментів рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.06.2022 року відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та суперечитиме її інтересам.

Що стосується утримання позивачем ще двох дітей, які проживають разом з ним та є дітьми дружини позивача від першого шлюбу, то суд зауважує, що положення відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, утримання покладається на батьків дітей, але аж ніяк не покладається на ОСОБА_1 , оскільки їх утримання здійсняється за рахунок батьків: ОСОБА_10 (матір дітей) та ОСОБА_11 (батько цих дітей). Крім того, відповідно до рішення Звенигородського районного суду у справі № 694/1984/15-ц від 17.12.2015 р. судом покладено обов?язок сплати аліментів в розмірі 1/3 частини доходів ОСОБА_12 на користь ОСОБА_13 на утримання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Відтак, суд не бере дані доводи позивача до уваги.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 червня 2022 року, тому йому у позові слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12,13,141,259,264,265 ЦПК України, ст.ст.180,182 - 184,191,192 СК України,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в інтересах якого діє представник позивача адвокат Красіловський Володимир Степанович (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_4 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , тел. НОМЕР_6 ) про зменшення розміру аліментів, - відмовити.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резулютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 15.04.2024.

Суддя Д.І. Сакун