Справа № 521/1829/24
Провадження № 2-др/521/112/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Корнієнко Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси заяву представника позивача за первісним позовом - адвоката ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування безпідставно набутих грошових коштів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «УНІКА»

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «УНІКА»,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування безпідставно набутих грошових коштів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «УНІКА», за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «УНІКА».

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 31.10.2024 року, повний текст рішення складений 11.11.2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені. Стягнуто з ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2 ) 1 000 (одна тисяча) доларів США безпідставно набутих коштів. Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1 ) на відшкодування моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення матеріальної шкоди відмовлено.

Представником позивача за первісним позовом адвокатом Петрів І.М. у судовому засіданні 31.10.2024 року було зроблено усну заяву про надання додаткових доказів понесення судових витрат.

04 листопада 2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси через систему «Електронний суд» звернувся з заявою адвокат Петрів І.М. про ухвалення додаткового рішення, у якій просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. та судовий збір.

У судове засідання, призначене на 21.11.2024 року ОСОБА_2 , його представник не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином.

ОСОБА_3 , адвокат Пижик В.В. у судове засідання не з`явились, 20.11.2024 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про залишення заяви без розгляду, у якій, адвокат Пижик В.В. посилаючись на невиконання стороною позивача за первісним позовом вимог ст. 183 ЦПК України, просить суд залишити заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 133 ЦПК України, правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, відповідно до п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» адвокатом Перів В.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з додатками (а.с.136-139).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

При цьому ч. 9 ст. 83 ЦПК України визначено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Тобто, порушення позивачем приписів ч. 9 ст. 83 ЦПК України, а саме, не направлення відповідачу доказів, які підтверджують факт понесення ним витрат на правову допомогу, позбавляє іншу сторону (відповідача) можливості підготувати та подати до суду відповідні заперечення проти таких вимог, що в свою чергу, порушує принципи диспозитивності та змагальності сторін.

Разом з тим, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України, ст. 83 ЦПК України до заяви не було додано доказів направлення вказаних документів іншим учасникам справи, що позбавляє сторону відповідачів можливості спростовувати ймовірну не співмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Також, відповідно до п. 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Проте, матеріали справи не містять доказів направлення заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з додатками стороні відповідача за первісним позовом ані засобами поштового зв`язку, ані через систему «Електронний суд»

У відповідності до вимог ч.4 ст.183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява позивача, із доказами про понесені витрати на професійну правничу допомогу, слід повернути ОСОБА_2 без розгляду.

Керуючись ст. 83, 141, 183 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача за первісним позовом - адвоката ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат в частині стягнення витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування безпідставно набутих грошових коштів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «УНІКА»

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «УНІКА» повернути без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 21 листопада 2024 року.

Головуючий: