П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 квітня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Фазикош Г.В., Мацунича М.В.

з участю секретаря : Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Вокзальна компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 лютого 2022 року, у складі судді Данка В.Й. у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Вокзальна компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою , -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» в інтересах якого діє філія «Пасажирська компанія» звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», Постанови КМУ від 25.06.14, № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Державне територіально-галузеве об`єднання «Львівська залізниця» реорганізоване в регіональну філію «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" згідно Постанови КМУ від 02.09.15, № 735 являється правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, в т.ч. і ДТГО «Львівська залізниця». Відповідно до Статуту публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.15, № 735, з 01.12.16. створена філія «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», наказом правління ПАТ «Укрзалізниця» від 27.01.17, № 54 введено в дію Положення про філію «Пасажирська компанія», наказом від 02.03.17, № 126 та рішенням правління ПАТ «Укрзалізниця» від 31.01-01.02.17. № Ц-59/93-2017 (Протокол № Ц-57/8 Ком.т.) затверджено організаційну структуру філії «Пасажирська компанія». На підставі вказаного рішення правління від 31.01-01.02.17, (протокол № Ц-57/8 Ком.т.), наказів філії «Пасажирська компанія» від 31.03.17, № 001 «Про підпорядкування підрозділів» та № 7 від 03.04.17 «Про приєднання підрозділів», Виробничий структурний підрозділ «Вокзал станції Ужгород» вилучено зі складу регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та приєднано до філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з 01.04.17, як виробничий підрозділ «Вокзал станції Ужгород» філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Вокзал станції Ужгород філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» надає платні послуги автостоянки фізичним та юридичним особам у відповідності до Положенням про виробничий підрозділ «Вокзал станції Ужгород», затвердженого наказом філії «Пасажирська компанія» від 11.04.17. № 12. Порядок надання послуг здійснюється у відповідності до затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 115 від 22.01.1996. «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках» та Технологічного процесу з надання послуг пасажирам та організації роботи Вокзалу станції Ужгород, затвердженого директором філії «Пасажирська компанія» 25.04.18. В пред`явлений до стягнення період діяв Технологічний процес з надання послуг пасажирам та організації роботи Вокзалу станції Ужгород, затверджений 02.10.14.

За тимчасове зберігання транспортних засобів на автостоянці Вокзалу станції Ужгород справляється плата у розмірах згідно розроблених і затверджених по підрозділу і затверджених по підрозділу Вокзалу станції Ужгород калькуляцій.

Позивач вказує, що фізична особа ОСОБА_2 певний час користувався послугами автостоянки вокзалу станції Ужгород та яким було оформлено на платну стоянку (місце №86) легковий автомобіль марки BA3-21063, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль ОСОБА_2 було оформлено із зазначенням його адреси: АДРЕСА_1 . Контактного номеру телефону не зазначено. В журналі заїзду та виїзду автотранспорту з автостоянки працівником автостоянки офіційно зафіксовані такі дані.

Договір на тимчасове зберігання транспортного засобу з ОСОБА_2 не укладався, так як, автомобіль ним було розміщено вперше на короткочасний термін.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 оплачував послуги готівковим шляхом по електронно касовому апарату. Останній раз ним було здійснено оплату 17.06.2017 року на загальну суму 250 грн., за одержані послуги автостоянки і за одну добу зберігання. З 18.06.2017 року оплата за послуг стоянки транспортного засобу повністю припинена, при цьому автомобіль продовжує перебувати на автостоянці вокзалу станції Ужгород по сьогоднішній день.

Зауважує, що з метою вирішити з ОСОБА_2 питання по оплаті послуг стоянки та питання щодо переміщення транспортного засобу зі автостоянки на інші паркувальні місця у зв`язку з несплатою коштів за його зберігання позивачем направлялися звернення та претензійні листи з вимогами щодо оплати боргу та звільнення стоянки від його транспортного засобу, однак всі письмові вимоги позивача були проігноровані, оскільки за адресою, яка була вказана ОСОБА_2 при оформленні послуги, проживали зовсім інші особи.

Після чого, з метою пошуку особи та встановлення її місцезнаходження чи місця реєстрації, позивачем було направлено листи-запити до правоохоронних органів, органів ДАІ та Регіонального сервісного центру МВС України в Закарпатській області. Згідно з відповіді на запит Регіонального сервісного центру МВС України в Закарпатській області МВС України №31/7-1656 від 30.08.2018 повідомлено, що вказаний транспортний засіб відповідно до регіонального інформаційного масиву та бази даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС зареєстрований за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Також на вказаний транспортний засіб було видано тимчасовий реєстраційний талон по дорученню на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Після отримання вищевказаної інформації позивачем було надіслано претензійні листи до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно з відповіді на претензійний лист надісланий до ОСОБА_3 , донькою останньої повідомлено, що дійсно ОСОБА_3 володіла транспортним засобом, однак вона померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та надано як доказ копію свідоцтва про смерть.

Позивач зазначає, що єдиним користувачем даного транспортного засобу після смерті ОСОБА_3 являється ОСОБА_1 на якого було видано тимчасовий реєстраційний талон по дорученню.

За період з 18.06.2017 по 07.10.2019 за зберігання транспортного засобу BA3-21063, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , позивачем нараховано суму у розмірі 12353 грн.

Також зазначає, що тривале перебування транспортного засобу на автостоянці безоплатно, створює перешкоди у належному користуванні позивачем земельною ділянкою автостоянки для її функціонального призначення та одержання прибутку.

На підставі наведеного, позивач просив стягнути з відповідача - фізичної особи ОСОБА_1 на користь AT «Укрзалізниця» в особі філії «Пасажирська компанія () заборгованість за час зберігання транспортного засобу у сумі 12353 грн; зобов`язати відповідача - фізичну особу ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою - відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом примусового вивезення транспортного засобу - легкового автомобіля марки BA3-21063, бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з місця № 86 автостоянки № 2 Виробничого підрозділу «Вокзал станції Ужгород»; та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3842 грн.

26.10.2020 позивачем подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно з якою просив збільшити позовні вимоги AT «Укрзалізниці» до ОСОБА_1 і стягнути з нього заборгованість за час зберігання транспортного засобу в сумі 15878 грн. та сплачений судовий збір 4023 грн. за розгляд справи.

08.04.2021 позивачем подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно з якою просив збільшити позовні вимоги AT «Укрзалізниці» до ОСОБА_1 і стягнути з нього заборгованість за час зберігання транспортного засобу в сумі 25728 грн. та сплачений судовий збір 4191 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.11.2021 замінено позивача AT «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» на належного позивача AT «Українська залізниця» в особі філії «Вокзальна компанія» (1, 01032, м. Київ, площа Вокзальна, 1).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 лютого 2022 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Вокзальна компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленого позову, не дав їм належної правої оцінки та безпідставно відмовив у заявленому позові.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягають до задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

Згідно з приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з його не доведеності.

З даними висновками погоджується колегія суддів, оскільки такі ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Положення про виробничий підрозділ «Вокзал станції Ужгород» затвердженого наказом філії «Пасажирська компанія» від 11.04.17, № 12, Вокзал станції Ужгород філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» надає платні послуги автостоянки фізичним та юридичним особам.

Відповідно до Статуту публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.15. № 735, з 01.12.16. створена філія «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», наказом правління ПАТ «Укрзалізниця» від 27.01.17, № 54 введено в дію Положення про філію «Пасажирська компанія», наказом від 02.03.17. № 126 та рішенням правління ПАТ «Укрзалізниця» від 31.01-01.02.17. № Ц-59/93-2017 (Протокол № Ц-57/8 Ком.т.) затверджено організаційну структуру філії «Пасажирська компанія». На підставі вказаного рішення правління від 31.01-01.02.17. (протокол № Ц-57/8 Ком.т.), наказів філії «Пасажирська компанія» від 31.03.17. № 001 «Про підпорядкування підрозділів» та № 7 від 03.04.17. «Про приєднання підрозділів», Виробничий структурний підрозділ «Вокзал станції Ужгород» вилучено зі складу регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та приєднано до філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з 01.04.17, як виробничий підрозділ «Вокзал станції Ужгород» філії «Пасажирська компанія» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 № 938 «Деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця», змінено тип товариства з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (ПАТ Укрзалізниця) на приватне та було перейменовано в акціонерне товариство «Українська залізниця» (AT Укрзалізниця).

Відповідно до Статуту акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 № 938), постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», інших нормативних та внутрішніх документів ЛТ «Укрзалізниця», 01.07.2020 року створена філія «Вокзальна компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», а з 01.08.2020 року виробничий підрозділ вокзал станції Ужгород філії «Пасажирська компанія» вилучено зі складу філії «Пасажирська компанія» (), та приєднано до філії «Вокзальна компанія» акціонерного товариства «Українська заліз яйця» (адреса: м. Київ, 01032, Вокзальна площа, 1, ).

Додатково змінилося підпорядкування виробничих підрозділів філії «Вокзальна компанія» та приєднано з 01.10.2020 року виробничий підрозділ вокзал станції Ужгород до складу виробничого підрозділу вокзал станції Івано-Франківськ філії «Вокзальна компанія» як базового підрозділу з присвоєнням нового числового коду 965 платника НДВ.

Додатком № 3 до протоколу № Ц-45/43Ком.т, засідання правління AT «Укрзалізниця» від 14.05.2020 введено в дію Положення про філію «Вокзальна компанія», а Додатком № 2 до протоколу № Ц-45/43 Ком. т. засідання правління AT «Укрзалізниця» від 14.05.2020 затверджено організаційну структуру філії «Вокзальна компанія».

Наказом акціонерного товариства «Українська залізниця» від 03.03.2021 № 109 філію «Вокзальна компанія» AT «Укрзалізниця» наділено майном, яке передається від філії «Пасажирська компанія» AT «Укрзалізниця.

Встановлено, що ОСОБА_2 користувався послугами автостоянки вокзалу станції Ужгород та ним було оформлено на платну стоянку (місце №86) легковий автомобіль марки BA3-21063, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується відміткою в книзі обліку транспортних засобів короткочасного зберігання на автостоянці № 2 Вокзалу Ужгород, копія якої додана до матеріалів справи.

Вказаний автомобіль ОСОБА_2 було оформлено із зазначенням адреси його проживання: АДРЕСА_1 . Контактний номер телефону відсутній.

Договір на тимчасове зберігання транспортного засобу з ОСОБА_2 не укладався.

ОСОБА_2 оплачував послуги готівковим шляхом по електронно - касовому апарату. 17.06.2017 року ним останній раз було здійснено оплату за одержані послуги автостоянки і за одну добу зберігання на загальну суму 250 грн., що підтверджується копією фіскального чека № 55 від 17.06.2017.

З 18.06.2017 року оплата за послуг стоянки транспортного засобу не проводилася, при цьому автомобіль продовжує перебувати на автостоянці вокзалу станції Ужгород по сьогоднішній день.

Відповідно до претензії № ПК ВОК Ужгород 6/103 від 16.12.2018 року адресованої ОСОБА_2 , Виробничим підрозділом «Вокзал станції Ужгород» філії «Пасажирська компанія» запропоновано в строк до 01.03.2018 року внести грошову суму у розмірі 2781 грн. за надані послуги автостоянки.

З метою пошуку особи та встановлення її місцезнаходження чи місця реєстрації позивачем було направлено листи-запити до правоохоронних органі, органів ДАІ та Регіонального сервісного центру МВС України в Закарпатській області.

З відповіді на запит Регіонального сервісного центру МВС України в Закарпатській області МВС України №31/7-1656 від 30.08.2018 вбачається, що вказаний транспортний засіб відповідно до регіонального інформаційного масиву та бази даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС зареєстрований за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Одночасно інформовано, що згідно наявного регіонального інформаційного масиву 17.12.2008 на вказаний транспортний засіб було видано тимчасовий реєстраційний талон по дорученню на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Після одержання інформації щодо осіб, які мають відношення до транспортного засобу Виробничим підрозділом «Вокзал станції Ужгород» філії «Пасажирська компанія» було направлено претензійні звернення до власника транспортного засобу ОСОБА_3 .

Згідно з відповіді на претензійний лист надісланого до ОСОБА_3 , донькою останньої повідомлено, що ОСОБА_3 дійсно володіла транспортним засобом, однак вона померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підтвердження чого надано копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26.04.2016 року.

Виробничим підрозділом «Вокзал станції Ужгород» філії «Пасажирська компанія» було направлено претензійні звернення до ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що останньому було видано тимчасовий реєстраційний талон по дорученню, про те, відповіді на вказану претензію не надійшло.

Згідно розрахунку заборгованості по стоянці автомобіля марки BA3-21063, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , на платній стоянці Вокзалу станції Ужгород станом на 25 березня 2021 року включно становить 25 728грн.(усього 1407 діб).

Загальні положення про зберігання врегульовано § 1глави 66 ЦК України

Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Положення параграфу 1 цієї глави застосовуються до окремих видів зберігання, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про окремі види зберігання або законом. (ст.955 ЦК України)

У статті 977 ЦК України, яка регулює зберігання автотранспортних засобів, зазначено, що якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. За договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов`язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Договір зберігання транспортного засобу поширюється також на відносини між гаражно-будівельним чи гаражним кооперативом та їх членами, якщо інше не встановлено законом або статутом кооперативу. Прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном).

Матеріалами справи доведено, що автомобіль марки BA3-21063, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Даний автомобіль на автостоянку вокзалу станції Ужгород був переданий ОСОБА_2 , з яким договір на тимчасове зберігання транспортного засобу не укладався, однак ним оплачено послуги готівковим шляхом по електронно - касовому апарату. 17.06.2017 року ним останній раз було здійснено оплату за одержані послуги автостоянки і за одну добу зберігання на загальну суму 250 грн., що підтверджується відповідною копією фіскального чека № 55 від 17.06.2017.

З 18.06.2017 року оплата за послуги стоянки транспортного засобу не проводилася.

Обґрунтовуючи заявлений позов до відповідача ОСОБА_1 позивач вказує, що він є єдиним користувачем і володільцем даного транспортного засобу.

Згідно з абзацом 3 п. 15 "Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.98 р. № 1388, якщо власник транспортного засобу передав у встановленому, порядку право користування і (або) розпорядження ним іншій фізичній або юридичній особі, їм видається підрозділами ДАІ тимчасовий реєстраційний талон на період чинності документа, що підтверджує право користування і (або) розпорядження. При цьому в графі "особливі відмітки" тимчасового реєстраційного талону робиться запис "Дійсний до _____за наявності свідоцтва про реєстрацію транспортного Засобу (технічного паспорта) серія НОМЕР_3 ". Один екземпляр копії документа, що підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом, залишається в підрозділі ДАІ (постанова Кабінету Міністрів України від 18.08.2000 р. № 1276 "Про внесення змін і доповнень до постанов Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388 і від 31.12.1993 р. № 1094").

Згідно з п.п. б. п. 2.1 Правил дорожнього руху України, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, а у разі відсутності в транспортному засобі його власника, крім того,- свідоцтво про право спільної власності на цей транспортний засіб чи тимчасовий реєстраційний талон.

Відповідно до п. 2.2 вказаних Правил власник транспортного засобу, а також особа, яка має тимчасовий реєстраційний талон, можуть передавати у своїй присутності керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також особі, яка навчається водінню транспортним засобом відповідно до вимог цих Правил.

Підпунктами а. та б. п. 2.12 вказаних Правил встановлено, що власник транспортного засобу має право довіряти в установленому порядку користування і розпорядження транспортним засобом іншій особі. Водій має право довіряти в установленому порядку керування приватним транспортним засобом іншій особі, у якої при собі є посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

З матеріалів справи, зокрема, відповіді на запит Регіонального сервісного центру МВС України в Закарпатській області МВС України №31/7-1656 від 30.08.2018 вбачається, що на вищевказаний автомобіль, який зареєстрований за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.12.2008 було видано тимчасовий реєстраційний талон по дорученню на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, позивачем до позовної заяви не подано ні самого доручення, ні тимчасового реєстраційного талону, що позбавляє можливості суд встановити строк доручення та строк, на який виданий тимчасовий реєстраційний талон.

Видача відповідачу ОСОБА_1 реєстраційного талону 17.12.2008 року у відсутності таких даних, не підтверджує факт, що на момент виникнення спірних правовідносин (18.06.2017 року), коли припинилася оплата послуг стоянки транспортного засобу, відповідач ОСОБА_1 був законним володільцем та користувачем вищевказаного транспортного засобу і може нести цивільно-правову відповідальність за невиконання зобов`язання, що випливає з договору страхування.

Більше того, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач ОСОБА_4 взагалі укладав договір зберігання даного транспортного засобу з позивачем.

З врахуванням вищенаведеного, суд першої дійшов правильних висновків, що позивачем не подано належних, допустимих, достовірних,і достатніх доказів, які б підтверджували порушення його прав саме відповідачем.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ґрунтуються на помилковій оцінці обставин та фактів, які входять в предмет доказування у даній справі та неправильному тлумаченні норм матеріального права, регулюють спірні правовідносини, а тому не заслуговують на увагу.

Таким чином суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно відмовив у заявленому позові.

Рішення судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Вокзальна компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 травня 2024 року.

Головуючий:

Судді: