ПОСТАНОВА

Іменем України

30 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 941/1067/23

провадження № 22-ц/4809/368/24

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Голованя А.М., Дьомич Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованісті за кредитним договором № 1665594 в розмірі 32800 гривень 00 копійок, з яких 10000 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 22800 грн. сума заборгованості за процентами та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.03.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір №1665594, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти на умовах, передбачених договором, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у строки, передбачені договором.

Відповідач не виконує покладені на неї договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 32800 гривень 00 копійок.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є фінансовою установою та має право здійснювати факторингові операції, і 27.06.2022 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №27062022, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступив на користь позивача право вимоги до відповідача по кредитному договору відповідача №1665594 від 10.03.2021 року, і в зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не виконує свої зобов`язання по договору, позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості та сплачених судових витрат.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути зазначену суму боргу.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення вимог.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 березня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір №1665594, який підписано електронним підписом шляхом введення коду X132 10.03.2021 11:03:21 ОСОБА_2 , відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти на умовах, передбачених договором, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у строки, передбачені договором.

Згідно умов даного договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході та /або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Відповідно до п.п.1.2.-1.4.1. Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 10 000.00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором строком на 30 днів під процентну ставку 1,90% в день.

Згідно п.п. 4.2.2., 9.9. клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінченнм строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 договору) ще на 15 календарних днів, а також клєнт підтверджує, що перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.1,2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА".

У відповідності до зазначених умов, їх підписання договору здійснювалося електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону, вказаний Позичальником при укладенні договору.

Відповідно п.2.4. Кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» суми кредиту(загального розміру ) на користь клієнта.

Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (п.п. 9.10. Кредитного договору), які розміщені на веб сайті, повністю прийняв умови Кредитного договору, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

27.06.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК» ЄАПБ» позивач) укладено Договір факторингу «27062022 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК» ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ» «ФК» ЄАПБ» приймає належні ТОВ» «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників ( копія витягу з Договору факторингу додається).

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до Реєстру боржників від 27.06.2022 до Договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 ТОВ» ФК» ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32800,00 грн. з яких 10000 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 22800 грн. сума заборгованості за процентами.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснювала погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.06.2022 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_2 має непогашену заборгованість перед ТОВ « ФК» ЄАПБ» за кредитним договором № 1665594 в розмірі 32800,00., з яких -100000.00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу, 22800.200 грн.,сума заборгованості за процентами.

Встановивши дані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні докази підписання кредитного договору відповідачем, а також не доведено факт надання позичальнику грошових коштів. Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч.3 ст.11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 даного Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Враховуючи, що електронний договір, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, в даному випадку діє презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України.

Тому, тягар доказування факту непідписання даного кредитного договору покладається на особу, що його не визнає, а саме - відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд також послався на те, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, що підтверджують факти перерахування відповідачу коштів за кредитними договорами, не обгрутовано наявність у відповідача заборгованості за вказаними договорами кредиту у розмірі, зазначеному у рахунках.

У відповідності до умов договору кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську карту вказану власноруч позичальником при заповненні форм на сайті товариства при укладанні кредитного договору.

До позовної заяви долучено копію інформаційної довідки 2643_46 від 18.04.2023 про те, що 10.03.2021 була проведена успішна транзакція на картку НОМЕР_1 , що належить згідно кредитного договору ОСОБА_2 , у розмірі 10 000 грн (а.с.32).

Суд першої інстанції не дав оцінку вказаному доказу і не навів мотивів його відхилення.

З приводу правомірності звернення в суд з даним позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано належних реєстрів чи їх завірених копій до договору факторингу від 19.04.2022, а доданий лише документ під назвою витяг з реєстру боржників, який не посвідчено підписами обох сторін договору факторингу та не скріплено їх печатками, він містить лише підпис представника позивача, яка не підписувала вказаний договір факторингу, а тому долучений витяг не може вважатись належним та допустимим доказом передачі права вимоги до відповідача на користь позивача. Крім того, кредитодавець, який відступив право вимоги за договором про споживчий кредит новому кредитору або залучив колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит новому кредитору або залучення колекторської компанії до врегулювання простроченої заборгованості повідомити споживача, що не було виконано кредитодавцем.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1, 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Посилаючись на обґрунтованість грошової вимоги до вимоги відповідача позивач надав в якості доказу Акт прийому передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № №27062022 від 27.06.2022 та Витяг з реєстру боржників до договору факторингу №27062022 від 27.06.2022, який завірений печаткою і підписом особи, що сформувала витяг ОСОБА_3 .

Реєстр містить 9267 боржників на загальну суму 90536942,33 грн.

Відповідно ч. 2.ст. 95 ЦПК України, письмові докази додаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

В даній справі було б недоцільно надавати суду повний реєстр 9267 боржників за Договором факторингу № №27062022, тому надання завіреного витягу щодо актуального боржника, а саме відповідача, є раціональним і законним способом надання доказів.

Слід також зазначити що п.9.8. договору факторингу реєстр боржників є невідємною його частиною. З огляду на це, за правилами ст. 204 ЦК України, щодо його достовірності діє презумпція правомірності правочину.

Отже, дослідивши обставини справи, аргументи позовної заяви та заперечення відповідача, викладені у відзиві, які не спростовують факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів за кредитним договором № 1665594, аргументи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає позов обґрунтований належними, достовірними і допустимими доказами, а висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову помилковим.

Порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 32800 грн. з яких - 10000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 22800 грн сума заборгованості за процентами.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та подання апеляційної скарги в загальному розмірі 6710 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А.Письменний А.М.Головань Л.М.Дьомич