Справа № 202/1322/17
Провадження № 2-п/202/42/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Ліфлянчика Станіслава Ігоровича про перегляд заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2017 року у цивільній справі № 202/1322/17 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Наталія Валентинівна про визнання договорів дарування недійсними з моменту вчинення та поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2017 року (головуючий суддя Мороз В.П.) у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Наталія Валентинівна про визнання договорів дарування недійсними з моменту вчинення та поділ спільного майна подружжя, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

15 березня 2024 року в системі «Електронний суд» адвокатом Ліфлянчиком Станіславом Ігоровичем в інтересах ОСОБА_2 сформовано заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення, посилаючись на те, що відповідач не знав про існування заочного рішення та йому не направлялося повісток, ухвал, не було також направлено копію прийнятого заочного рішення. Про існування зазначеного заочного рішення ОСОБА_2 дізнався випадково через мережу Інтернет, за допомогою сайту http://court.gov.ua. Докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи. Просив суд поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2017 року по справі № 202/1322/17 та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2024 року, заяву про перегляд заочного рішення було передано судді Слюсар Л.П., ухвалою якої від 19 березня 2024 року вказану заяву про перегляд заочного рішення було залишено без руху у зв`язку із наявністю її недоліків та заявнику було надано строк для їх усунення.

21 березня 2024 року на виконання ухвали судді від 19 березня 2024 року заявником через систему «Електронний суд» були усунуті недоліки заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою судді від 25 березня 2024 року прийнято заяву до розгляду.

Представник заявника в судовому засіданні просив суд поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення суду та скасувати заочне рішення суду, оскільки відповідач не був повідомлений про час і місце слухання справи та докази на які посилається мають істотне значення при розгляді справи.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Заяв та клопотань не надано.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши заяву, вивчивши матеріали цивільної справи №202/1322/17, провадження №2/202/1147/2017 вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України).

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у судове засідання та (або) не повідомив про причину неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, має істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже в силу статті 288 ЦПК України заочне рішення може бути скасовано при наявності двох обставин, а саме: неявки відповідача в судове засідання з поважних причин, а також наявності доказів, що можуть вплинути на розгляд справи по суті.

Отже, для скасування заочного рішення необхідно встановити як поважність причини неявки в судове засідання та неподання відзиву відповідачем, так і істотне значення доказів, на які посилається відповідач, для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Як встановлено в судовому засіданні, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2017 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Наталія Валентинівна про визнання договорів дарування недійсними з моменту вчинення та поділ спільного майна подружжя, позовні вимоги позивача були задоволені.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В заяві про перегляд заочного рішення заявник стверджує, про те, що про існування заочного рішення він не знав взагалі, повісток не отримував, заочне рішення він не отримував, та про існування заочного рішення дізнався випадково через мережу Інтернет, декілька днів тому знайшов на сайті htth:сourt.gov.ua.

Однак, як вбачається із Реєстру судових рішень заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2017 року по справі №202/1322/17 доступно в загальному доступі з 14.04.2017 року. Суд не може самостійно перевірити вказані заявником обставини та пересвідчитися в них, та встановити щодо не пропущення заявником строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, оскільки жодних доказів суду не надано.

Суд також приймає до уваги, що відповідач ОСОБА_2 є сином позивача ОСОБА_3 , та те, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно змінився суб`єкт права власності на домоволодіння та земельну ділянку.

Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання поважними причини пропуску строку для подання заяви по перегляд заочного рішення та поновлення такого строку.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Тобто, не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишати без розгляду.

Велика Палата Верховного суду в своїй постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, провадження № 14-74цс21 дійшла висновку, згідно якого не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишати без розгляду. Якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою і третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

У разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд.

Суд також, не приймає до уваги доводи представника заявника про те, що докази на які посилається заявник мають істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки, жодного доказу суду не надано, а надані заявником докази були предметом дослідження судом при ухваленні заочного рішення суду.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, відповідно до ч.3 ст. 287 ЦПК України, заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Слід роз`яснити заявниці, що відповідно до ч.4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом.

Керуючись: ст.ст.287,288 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Ліфлянчика Станіслава Ігоровича про перегляд заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2017 року у цивільній справі № 202/1322/17 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Наталія Валентинівна про визнання договорів дарування недійсними з моменту вчинення та поділ спільного майна подружжя - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 03.05.2024 року.

Суддя: Л.П. Слюсар