УХВАЛА

03 травня 2024 року

м. Київ

справа № 760/16137/23

провадження № 61-6148ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про стягнення компенсації за невикористану та неоплачену відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2023 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ДП «Адміністрація морських портів України» про стягнення компенсації за невикористану та неоплачену відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди.

27 листопада 2023 року до суду надійшло клопотання від ДП «Адміністрація морських портів України», в якому просило залишити без розгляду позовну вимогу про стягнення середнього заробітку, оскільки така вимога вже розглядається іншим судом в межах іншої справи № 761/28082/23.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2023 року залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Адміністрація морських портів України» про стягнення компенсації за невикористану відпустку тривалістю 20 календарних днів в розмірі 50 894,60 грн, про стягнення оплати відпустки тривалістю 2 календарних дні в розмірі 5 089,46 грн та про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 17 травня 2023 року по день фактичного розрахунку. Розгляд справи продовжено в межах вимог про стягнення моральної шкоди, спричиненої затримкою виплати витрат на відрядження згідно з авансовим звітом в розмірі 3 683,00 грн та остаточного розрахунку в сумі 192,68 грн у період з 16 травня 2023 року по 31 травня 2023 року.

Залишаючи вказані позовні вимоги без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 761/28082/23 між тими самими сторонами, в якій серед інших вимог про стягнення виплат при звільненні заявлена вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка є аналогічною за своєю суттю з вимогою, заявленою у цій справі.

Крім цього, суд першої інстанції визнав дії позивача щодо подання декількох позовів до різних судів з формальними вимогами, зловживанням процесуальними правами. Суд першої інстанції вважав, що позивач ініціював декілька схожих, хоч і не ідентичних, за своїм предметом судових проваджень, з опосередкованою метою вирішення одного і того ж спору, створення можливості для маніпуляцій різними судовими рішеннями в залежності від результатів розгляду справ різними складами суду.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2023 року скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Адміністрація морських портів України» про стягнення компенсації за невикористану та неоплачену відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційний суд вказав, що суд першої інстанції не врахував, що у справі № 761/28082/23 заявлені позовні вимоги про зобов`язання видати дублікат трудової книжки з внесеними до неї записами про загальний стаж, стягнення недоплачених коштів за час перебування у службовому відрядженні, суми вихідної допомоги та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку і затримки видачі трудової книжки, у той час як у цій справі позивач просить стягнути компенсацію за невикористану та неоплачену відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, тобто предмети позовів у цих справах є різними.

Суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції про те, що позивач, подавши позов у цій справі, зловживає своїми процесуальними правами.

26 квітня 2024 року ДП «Адміністрація морських портів України» через систему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року та залишити в силі ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2023 року, посилаючись на порушенняапеляційним судом норм процесуального права та неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах,що призвело до ухвалення незаконного судового рішення про скасування ухвали суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною другою статті 44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно з частиною третьою статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у справі № 761/28082/23 заявлено позов про зобов`язання видати дублікат трудової книжки з внесеними до неї записами про загальний стаж, стягнення недоплачених коштів за час перебування у службовому відрядженні, суми вихідної допомоги та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку і затримки видачі трудової книжки, у той час як у цій справі позивач просить стягнути компенсацію за невикористану та неоплачену відпустку і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (виплати компенсації за відпустку), тобто предмети позовів у цих справах є різними.

Слід погодитися з судом апеляційної інстанції, що обставини справи не дають достатніх підстав для висновку про зловживання позивачем своїми правами. Отже заявлені ОСОБА_1 у цій справі позовні вимоги підлягають розгляду і вирішенню по суті.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

За результатами оцінки доводів касаційної скарги та змісту постанови апеляційного, яка ухвалена за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції і якою розгляд справи не закінчено, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скаргаДП «Адміністрація морських портів України» на постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції і продовжено розгляд справи по суті, є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про стягнення компенсації за невикористану та неоплачену відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович