УХВАЛА

03 травня 2024 року

м. Київ

справа № 754/1955/22

провадження № 61-5720ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 січня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 20 березня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі»

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі»

(далі - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію в розмірі 6 988,33 грн.

Деснянський районний суд міста Києва рішенням від 16 січня 2024 року позов ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» вартість необлікованої електричної енергії у сумі 1 705,69 грн.

Стягнув з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» вартість необлікованої електричної енергії у сумі

по 2 641,32 грн з кожного.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Київський апеляційний суд ухвалою від 20 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва

від 16 січня 2024 року визнав неподаною та повернув особі, яка її подала,

на підставі статей 185, 357 ЦПК України.

19 квітня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 січня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 20 березня 2024 року.

Щодо змісту касаційної скарги

З огляду на зміст прохальної частини касаційної скарги, заявник просить зупинити виконання рішення суду від 16 січня 2024 року, скасувати «назване» рішення суду і передати справу для розгляду за правилами загального позовного провадження.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується; клопотання особи, яка подає скаргу.

Згідно з частиною першою статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених

в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Оскільки вимоги касаційної скарги ОСОБА_1 не узгоджуються з повноваженнями суду касаційної інстанції, тому заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги, зокрема, вказати судове (судові) рішення, що оскаржується (оскаржуються), із зазначенням дати, місяця та року ухвалення (постановлення) судового (судових) рішення (рішень), та викласти свої вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 409 ЦПК України.

Слід звернути увагу заявника на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 17 ЦПК України не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Системне тлумачення частини другої статті 17, пункту 1 частини першої

статті 389 ЦПК України свідчить, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на зміст касаційної скарги та інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень, на день подання касаційної скарги в рамках судової справи № 757/1955/22 рішення Деснянського районного суду міста Києва

від 16 січня 2024 року в апеляційному порядку по суті не переглядалось.

У справі «Дія 97» проти України» (заява № 19164/04, рішення від 21 жовтня 2010 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів.

Оскільки рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 січня

2024 рокуне було предметом перегляду по суті в суді апеляційної інстанції, на предмет законності не перевірялось, а тому не може бути предметом касаційного розгляду, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження на вказане судове рішення буде відмовлено з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке буде вирішено після надання заявником нової редакції касаційної скарги з її уточненою прохальною частиною.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 січня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 20 березня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська