КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №755/3154/23 Головуючий у 1 інстанції: Коваленко І.В.

Провадження №22-ц/824/354/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

2 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи

В березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Просило: стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послугу послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 95 614,64 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 16 066,42 грн., 3% річних у розмірі 6 801,35 грн., та судовий збір в розмірі 2 684,00 гривень та 35,00 грн. за отриману інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1 , здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії. Відповідно до наявної у позивача інформації, мешканцями квартири АДРЕСА_2 є відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та члени їх родини, а відповідно останні є споживачем послуг ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідачі з жовтня 2016 року своєчасно не вносили плату за отримані послуги централізованого опалення/постачання теплової енергії, та з червня 2017 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 23 лютого 2022 року у розмірі 95 614, 64 грн., з яких: заборгованість за послугу з централізованого опалення - 35 937,91 грн.; заборгованість за послугу з гаряче водопостачання - 59 676, 73 грн., що є предметом спору.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11.07.2023 року у задоволенні позовних вимог у справі Товариство з обмеженою відповідальністю ««Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Суд першої інстанції прийшов до висновку що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що житловий будинок АДРЕСА_3 закріплено за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" на праві господарського відання, як об`єкт комунальної власності територіальної громади міста Києва, що перебуває у сфері управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Судом першої інстанції також зазначено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що свідчили б про наявність проекту договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який за твердженням позивача, було опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014 року (№111 (4511)).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, 31.08.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11.07.2023 та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Вважає рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.07.2023 прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарг зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку відмовляючи в задоволенні позову. Так як відповідачем до матеріалів справи не надано доказів які спростовують, що послуги з централізованого опалення та водопостачання надавались не позивачем.

Зазначає, що відповідачем також не надано і доказів про відсутність заборгованості за спожиті послуги чи сплату на користь інших організацій.

Окремо в апеляційній скарзі зазначає, що самовільне відключення забороняється, а актів про відключення також до матеріалів справи надано не було.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, позивач не скористався своїм правом для подачі відзиву.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що з доданої до позовної заяви Ліцензії, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на підставі рішення №198 від 01.06.2012 року (переоформлено рішенням від 21.06.2016 №1159) вбачається, що Ліцензія видана Товариству з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на постачання теплової енергії (а.с.42)

23.07.2014 у газеті Хрещатик (№ 103 (4503)) Позивачем розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014 року (№111 (4511)).

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та звертає увагу на те що подаючи докази, сторони реалізовують своє право на доказування і одночасно виконують обов`язок із доказування, оскільки стаття 12 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року де зазначено, що споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Колегією суддів встановила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є зареєстрованими мешканцями квартири АДРЕСА_2 (а.с. 13), отримують житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, при цьому не виконують зобов`язання по їх оплаті, чим спричинили ТОВ «Євро-Реконструкція», який є організацією, що обслуговує даний будинок в частині надання вказаних послуг, матеріальні збитки у вигляді недоотримання у повному обсязі плати станом на 23 лютого 2022 року, яка за розрахунком позивача становить 95 614 грн. 64 коп., та складається із таких складових: 59 676 грн 73 коп. - заборгованість за послуги постачання гарячої води та 35 937 грн 91 коп. - заборгованість за послуги з централізованого опалення.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за електроносії" від 10.04.2014 виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для суб`єктів усіх форм власності з 01.07.2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_4 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція».

За період проживання відповідачів у вказаній квартирі позивачем, як обслуговуючою організацією, в указаний період щоденно надавались послуги з центрального опалення та постачання гарячої води.

Відповідач щомісяця отримував від позивача рахунки на оплату вказаних комунальних послуг із зазначенням суми, однак платежі здійснювалися не регулярно, що призвело до утворення заборгованості за вказаний період.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та зазначає, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В супереч цьому, суд першої інстанції без відповідного посилання відповідача в рішенні надав оцінку та поставив під сумнів надані документи й наявність/відсутність не доданих документів.

Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови по суті вимог позивача.

Так, позивач під час розгляду справи повідомив, що споживач (відповідачі по справі) можуть ознайомитись на офіційному сайті ТОВ «Євро-Реконструкція» з правилами надання послуг, нормативними документами, які регулюють питання діяльності ТОВ «Євро-Реконструкція» та дозвільними документами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року (далі- ПКМУ 1022) затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії»; постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1023 (далі- ПКМУ 1023) затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води і типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води»;

Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії/гарячої води (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії/гарячої води (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії/гарячої води, порядок оплати.

Надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги") може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Колегія суддів встановила, що відповідно до публічної інформації розміщеної на сайті позивача індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно порядку визначеного законом України від 09.11.2017 № 2189 «Про житлово-комунальні послуги» з 13.11.2021 року між виконавцем ТОВ «Євро-Реконструкція» та споживачами послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин, укладені публічні індивідуальні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та надання послуг з постачання гарячої води. Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води опубліковані 13.10.2021 року на офіційному сайті виконавця ТОВ «Євро-Реконструкція».

Правовідносини між виконавцем послуг з гарячого водопостачання та споживачем - фізичною особою регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 та діяли до 22.02.2022.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а споживачем - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а також одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Поняття виробника та постачальника комунальних послуг також визначено Положенням про порядок розрахунків за комунальні послуги між виробниками (постачальниками), виконавцями і споживачами послуг водопостачання, водовідведення і теплопостачання в умовах використання засобів обліку споживання води і теплової енергії в житловому фонді та підвищення економічної зацікавленості споживачів у їх встановленні за власні кошти, затвердженим наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 55, відповідно до якого виробниками (постачальниками) холодної і гарячої води та теплової енергії є підприємства і організації, які за договорами надають виконавцям та споживачам комунальні послуги; виконавцями послуг є підприємства або організації, які безпосередньо надають комунальні послуги споживачам (житлово-експлуатаційні та інші організації).

Зазначені норми законодавства чітко визначають, що виконавцями житлово-комунальних послуг є підприємства або організації, які безпосередньо надають житлово-комунальні послуги споживачам.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

10 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» у новій редакції.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які діяли до 22 лютого 2022 року, (далі Правила) регулювали відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Правилами встановлено, що централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем холодного та гарячого водопостачання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з розрахунком заборгованості вбачається, що відповідачі своєчасно не вносили плату за послуги постачання централізованого опалення та постачання гарячої води, в результаті чого становить 95 614 грн. 64 коп., та складається із таких складових: 59 676 грн 73 коп. - заборгованість за послуги постачання гарячої води та 35 937 грн 91 коп. - заборгованість за послуги з централізованого опалення.

Доказів на спростування наявності заборгованості у вищенаведеному розмірі та належного виконання зобов`язання по сплаті за спожиті комунальні послуги, відповідачами надано не було.

Відповідно до положень пункту 6 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №200/11343/14-ц викладено правову позицію, згідно якої відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції. Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 року (заява № 14448/88, § 33).

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України продовжувався.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»), до 06 серпня 2020 року були продовжені саме процесуальні строки, визначені ЦПК України. Натомість строки, визначені пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, зокрема строки визначені нормами матеріального права - ст.ст. 257 і 258 ЦК України, таких змін та (або) обмежень вищевказаним Законом не зазнали і, відповідно, вважаються продовженими і на час розгляду цієї справи апеляційним судом.

З урахуванням п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що наслідки строку позовної давності застосовуються відносно тієї особи, яка їх заявляє.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що до вимог про стягнення заборгованості з відповідачів за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по 12 березня 2017 року має бути застосовано наслідки пропуску строку позовної давності.

Колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь позивача ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованості за надані послуги.

При цьому, оскільки апеляційна скарга не містить доводів незаконності рішення суду в частині застосування положень ч. 1 ст. 625 ЦК України, тому колегія суддів не вбачає підстав для перегляду рішення суду в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, розрахунок 3% річних проводиться за формулою: RPS=S*Q*V/D/100, де S - сума заборгованості, Q - кількість днів прострочки, V -3%, D - кількість днів у році, 100 - 100%.

Отже, з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» підлягають стягненню 3% річних в розмірі 5482,50 грн. за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року.

Розрахунок інфляційних втрат обчислюється за такою формулою: IV=(S*I / 100 - S) *Q/DM, де S - сума заборгованості, I - індекс інфляції, Q - кількість днів прострочки, DM - кількість днів у місяці, 100 - 100%.

Отже, з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 5482,50 грн за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року.

А відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволених вимог про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення станом на 22 лютого 2022 року з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути пропорційно до часткового задоволення вимог (що становить 89%) та задоволення апеляційної скарги з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати у розмірі 6414,74 грн.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» -задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову ТОВ «Євро-Реконструкція».

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (місце знаходження: вул. Гната Хоткевича, 20, м. Київ, ) заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 87 367,96 (вісімдесят сім тисяч триста шістдесят сім) гривень 96 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 12 635 (дванадцять тисяч шістсот тридцять п`ять) гривень 57 копійок та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 5 482 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні 50 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (місце знаходження: вул. Гната Хоткевича, 20, м. Київ, ідентифікаційний код - 37739041) заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 87 367,96 (вісімдесят сім тисяч триста шістдесят сім) гривень 96 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 12 635 (дванадцять тисяч шістсот тридцять п`ять) гривень 57 копійок та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 5 482 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (місце знаходження: вул. Гната Хоткевича, 20, м. Київ, ідентифікаційний код - 37739041) судовий збір у розмірі 3 207 (три тисячі двісті сім) гривень 37 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (місце знаходження: вул. Гната Хоткевича, 20, м. Київ, ідентифікаційний код - 37739041) судовий збір у розмірі 3 207 (три тисячі двісті сім) гривень 37 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко