У Х В А Л А

02 травня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня 2023 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня 2023 року відмовлено у задоволені позову. Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 29.03.2024 року позивач направив апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 квітня 2024 року направлена апеляційна скарга залишена без руху у зв`язку з неналежним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянту був наданий строк для усунення виявлених в ній недоліків - протягом десяти календарних днів з дня отримання ухвали суду надати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причин пропуску вказаного строку, роз`яснено, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

На виконання вимог вказаної вище ухвали апелянтом була надіслана заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій останній обґрунтовував підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Апелянт зазначив, що розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду апелянт зазначив, що обов`язок надсилання повного тексту судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення покладається саме на суд. Оприлюднення судового рішення в ЄДРСР не скасовує обов`язок суду видати (надіслати) копії судових рішень учасникам справи). Таким чином, визначальним є момент вручення рішення суду, а не ознайомлення з матеріалами справи у ЄДРСР повного тексту судового рішення.

Окрім вищевказаного апелянт зазначає, що представник апелянта ознайомився з матеріалами справи 19.07.2023 року, однак рішення або його копії матеріали справи не містили, також були відсутні і супровідні листи про направлення рішення сторонам у справі. Таким чином, на момент ознайомлення з матеріалами справи представник апелянта не міг знати про прийняте рішення та отримати його нарочно.

Дослідивши вищевказану заяву, апеляційний суд дійшов вважає, що вищевказані доводи апелянта не можуть бути прийняті в якості поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне:

Зважаючи на те, що поновлення строку на апеляційне оскарження можливе у зв`язку з часом отримання апелянтом повного тексту рішення, дана обставина не є абсолютною і не може застосовуватися безумовно. Насамперед вказане право направлене на забезпечення можливості стороні на час подання апеляційної скарги володіти текстом оскаржуваного рішення з метою забезпечення можливості реалізації обґрунтування критики позиції виключно в оскаржуваному рішенні. В той же час, усі дії сторони мають відповідати критерію добросовісності. За таких умов, формальне трактування вимог процесуального закону, що лише саме після отримання повного тексту рішення починається обраховуватися строк на апеляційне оскарження не може вважатися належним. З точки зору апеляційного суду, з часу, коли сторона фактично отримала безпосередній доступ до повного тексту оскаржуваного рішення, вона фактично необмежена в можливості реалізації свого права на аргументоване оскарження свого рішення.

З огляду на вищевказане, з надісланої апелянтом заяви на виконання ухвали від 19 квітня 2024 року апеляційний суд не вбачає наявності підстав для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, зазначені доводи апелянта не обумовлюють поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та можуть призвести до порушення прав іншої сторони, викликати сумнів в об`єктивності суду, а посилання апелянта на гарантоване право на апеляційне оскарження без дотримання процедури саме по собі не може слугувати підставою для поновлення строку (справа «Устименко проти України» (Case of Ustimenko v. Ukraine) (Заява № 32053/13).

Рішенням від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Суд зобов`язаний прийняти і розглянути апеляційну скарги на судове рішення лише за умови дотримання скаржником вимог чинного цивільного процесуального законодавства щодо строків на апеляційне оскарження та за умови відповідності апеляційної скарги формі та змісту, як того вимагає ЦПК України. Наявність лише самої по собі апеляційної скарги не є безумовною підставою для її прийняття та відкриття апеляційного провадження.

Згідно із ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку, встановленому ст.358 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що апеляційна скарга надійшла поза межами строку на апеляційне оскарження, апелянт не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦПК України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня 2023 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя: С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько