Справа № 487/7405/24
Провадження № 2/487/2743/24
21.11.2024 м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючої судді Скоринчук К.М., за участю секретаря судового засідання Карбівничої А.О., розглянувши у відкритому судовому засідання позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат три відсотки річних за час прострочення боргу,
До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат три відсотки річних за час прострочення боргу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що в Центральному відділі державної виконавчої служби м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) відкрите зведене виконавче провадження АВСП №60491260 об`єднаного 04.11.2019 до складу якого входить 22 виконавчих провадження боржником за якими визначено ОСОБА_3 , з яких 12 виконавчих проваджень завершені, а 10 перебувають на виконанні. Загальна сума боргу становить 159214,11 грн. Окрім того, на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження АСВП №60439141 по справі № 2/487/1851/14 від 17.07.2014 р. про стягнення аліментів в якому Заводським районним судом м. Миколаєва було стягнуто аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини усіх видів його заробітку, доходу щомісячно, починаючи стягувати з 28 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 30.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження.
У судове засідання позивач не з`явилась, однак надіслала до суду заяву в якій просить суд справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у призначене судове засідання не з`явився. За підтвердженим зареєстрованим місцем проживання відповідача судом було надіслано ухвалу про відкриття провадження та виклик до суду, копію позовної заяв з додатками. Однак, рекомендовані поштові повідомлення06 009 581 806 99 від 03.09.2024 та 06 009 674 984 48 від 30.09.2024 були повернені з відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що є належним повідомлення з урахуванням вказівки Верховний Суд у постанові від 13 травня 2024 року у справі №755/4829/23. Вживаючи усіх можливих способів повідомлення, суд також повідомляв відповідача про розгляд справи, що підтверджується довідками про доставкою смс-повідомлення від 02.09.2024, 18.10.2024, 06.11.2024 на номер телефону відповідача. Окрім того, 06 листопада 2024 на офіційному веб-сайті судової влади України було опубліковано оголошення про повідомлення відповідача щодо розгляду судом даного позову. Однак до суду не з`явився. Відзив не подав.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280, ст. 281 ЦПК України провести заочний розгляд справи.
Ураховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд ураховує наступне.
Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні Центрального ВДВС м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) перебуває зведене виконавче провадження №60491260 до складу якого входить 22 виконавчих провадження боржником за якими визначено ОСОБА_3 , з яких 12 виконавчих проваджень завершені, а 10 перебувають на виконанні. Загальна сума боргу становить 159214,11 грн. Окрім того, на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження АСВП №60439141 по справі № 2/487/1851/14 від 17.07.2014 р. про стягнення аліментів в якому Заводським районним судом м. Миколаєва було стягнуто аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини усіх видів його заробітку, доходу щомісячно, починаючи стягувати з 28 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до частини четвертої статті 82ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Стан виконавчих проваджень підтверджується обліковою карткою на зведене виконавче провадження.
Рішенням Заводського районного суду вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 інфляційні витрати та 3% річних за невиконання судових рішень, станом на 31.01.2023.

Позивач просить стягнути інфляційні витрати та 3% річних за невиконання судових рішень за період з 01.02.2023 по 31.07.2024 в розмірі 17042,57 грн., надавши свої розрахунки відповідно до виконавчих проваджень:

АСВП №73905849 інфляційні витрати становлять 1689,39 грн, 3% річних 691,56 грн

АСВП №72680332 інфляційні витрати становлять 882,14 грн, 3% річних 347 грн

АСВП №71068643 інфляційні витрати становлять 675,56 грн, 3% річних 371,16 грн

АСВП №64555461 інфляційні витрати становлять 6588,10 грн, 3% річних 3404,53 грн

АСВП №61030889 інфляційні витрати становлять 50,08 грн, 3% річних 25,88 грн

АСВП №61030799 інфляційні витрати становлять 557,66 грн, 3% річних 288,18 грн

АСВП №61030683 інфляційні витрати становлять 398,02 грн, 3% річних 205,68 грн

АСВП №60440404 інфляційні витрати становлять 9,82 грн, 3% річних 5,07 грн

АСВП №60440130 інфляційні витрати становлять 561,77грн, 3% річних 290,30 грн .

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц).

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Індекс інфляції визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та трьох відсотків річних є обґрунтованими, за перерахунками суду - правильними та не оспорилися відповідачем.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в загальному розмірі 17042, 57 грн. підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Керуючись 3, 12, 13, 81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат три відсотки річних за час прострочення боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17042, 57 грн. інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в період з 01.02.2023 по 31.07.2024.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. понесених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: К.М. Скоринчук