Провадження № 2/161/1000/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Пахолюка А.М.,

при секретарі - Грень А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, однак, заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2023 року шлюб між ними було розірвано.

В шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що син ОСОБА_3 є студентом другого курсу Луцького педагогічного коледжу, денної форми навчання. Оскільки навчання є платним, позивач не має можливості самостійно забезпечити всі необхідні його потреби, оскільки, вони є значними. Зазначає, що за перший рік навчання кошти оплатив відповідач, батько сина, оскільки в них була усна домовленість, що за навчання сплачує відповідач, а позивач несе інші витрати. Однак, в даний час відповідач відмовився сплачувати за навчання сина, не надає кошти пов`язані з навчанням, а також інші витрати для його життя та розвитку.

Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи із дати подання даного позову до закінчення навчання чи до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Ухвалою суду від 02 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 1500 грн., оскільки заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 15.01.2024 року, з нього стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 4500 грн., батько відповідача - ОСОБА_5 є інвалідом І групи, а матір ОСОБА_6 - інвалід ІІІ групи, вони є пенсіонерами. Крім того, відповідач часто хворіє, лікується, в нього гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, у зв`язку з цим останній має мінливі заробітки та невеликі доходи.

До початку судового засідання представник позивача подала суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності позивача та її представника. Просила суд, позов задовольнити.

Представник відповідача до початку судового засідання також надав суду заяву з проханням слухати справу у відсутності відповідача та його представника.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак, заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2023 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 12-14).

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9) та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки № 1421 від 12.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 навчається денній формі ІІ курсу в КП «Луцький педагогічний коледж» Волинської обласної ради, термін навчання з 12.09.2022 року по 30.06.2024 року (а.с. 15).

Із матеріалів справи вбачається, що загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить: за 2022-2023 навчальний рік - 15700,00 грн.; за 2023-2024 навчальний рік - 17427,00 грн. (а.с.16-17).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не приймає належної участі в утриманні повнолітнього сина, хоча спроможній надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не є меншим 23 років; продовження навчання ними; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина, тощо.

Доводи відповідача, які містяться у відзиві про те, що з нього стягуються аліменти в розмірі 4500 грн. на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд враховує частково, оскільки дані обставини не можуть погіршувати становище іншої дитини та дані обставини не звільняють його від обов`язку утримувати сина, батьком якого він є. Крім того, доводи відповідача, що на його утриманні перебувають двоє батьків пенсійного віку, які є інвалідами І та ІІІ групи, суд, також, враховує частково, оскільки відповідачем не надано доказів, що останні знаходяться на його утриманні, крім того, батьки відповідача отримують пенсію за віком та мають постійний самостійний дохід, однак, потребують додаткової допомоги у зв`язку із похилим віком.

Щодо доводів відповідача про те, що останній часто хворіє, лікується, в нього гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, у зв`язку з цим останній має мінливі заробітки та невеликі доходи, суд зазначає наступне.

Як вбачається з виписки № 229 із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Торчинська районна лікарня», відповідач поступив на лікування з 02.02.2024 року по 10.02.2024 року, діагноз: наслідки ЗЧМТ (в червні 2010 року діагностовано ЧМТ, забій головного мозку, перелом потиличної кітки справа), гіпертонічна хвороба ІІ ступеню; стан покращився; рекомендації: режим праці і відпочинку (а.с. 59).

Проте, в даній виписці відсутні рекомендації щодо неможливості працювати, тобто відповідача не визнано непрацездатним.

Отже, відповідач знаходиться у працездатному віці, стан його здоров`я покращився, отже, він має можливість надавати кошти на утримання сина, який продовжує навчання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 760/17457/16-ц від 27.02.2019 року.

Інших доказів погіршення матеріального стану чи здоров`я відповідача, суду не надано та в судовому засіданні не здобуто.

З урахуванням того, що повнолітній син відповідача, ОСОБА_3 , продовжує навчання на денній формі навчання, можливості працевлаштуватися немає, перебуває на утриманні у матері, а тому суд вважає, що ОСОБА_3 дійсно потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надати.

При цьому, доводи позивача про те, що відповідач займається ремонтами внутрішніх та зовнішніх робіт, має значний дохід, не беруться судом до уваги, оскільки дана обставина нічим не підтверджена, позивачем не надано належних і допустимих доказів в підтвердження своїх доводів.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі - 2 500 грн. щомісячно до закінчення дитиною навчання, тобто до 30.06.2024 року.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 28, 77, 81, 141, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі - 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн., щомісячно, починаючи з 27.12.2023 року та до закінчення дитиною навчання, а саме - до 30.06.2024 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць в розмірі 2500 грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 26 квітня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.