Справа № 214/7675/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження по справі

18 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України

про встановлення юридичних фактів та визнання членом сім`ї загиблого,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, у якому просить суд ухвалити рішення, яким:

1.Встановити факт окремого проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків військової служби, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з фактичним припиненням між ними шлюбних відносин з вересня 2017 року;

2.Встановити факт того, що позивач по справі та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків військової служби, проживав однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з вересня 2017 року по лютий місяць 2022 року;

3.Визнати позивача ОСОБА_1 членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків військової служби.

При дослідження матеріалів даної позовної заяви встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2023 по справі 214/5991/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Міністерства оборони України про встановлення юридичних фактів, визнання членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, визнання права на отримання одноразової грошової допомоги ухвалено в тому числі:

встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання обов`язків військової служби, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживали окремо, у зв`язку з фактичним припиненням між ними шлюбних відносин з вересня 2017 року;

встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, в період часу з вересня 2017 року до 02 березня 2022 року;

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання обов`язків військової служби.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.05.2023 рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2023 скасовано, провадження у справі закрито та повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд справ такої категорії віднесено до юрисдикції адміністративного суду, роз`яснено їй право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови, звернутися до Дніпровського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.05.2023 заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено та передано справу до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Після надходження справи до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, позовну заяву ухвалою від 19.12.2023 залишено без руху.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху до адміністративного суду від позивача надійшла уточнена позовна заява.

Позовні вимоги викладено в наступній редакції:

-визнати бездіяльність відповідача - Міністерства оборони України, яка полягає у невизнанні за ОСОБА_1 , статусу члена сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків військової служби, та права на отримання одноразової грошової допомоги згідно ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІ, в редакції, яка діяла станом на 13.03.2022 р., протиправною;

-зобов`язати Міністерство оборони України визнати за ОСОБА_1 , статус члена сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків військової служби;

-зобов`язати Міністерство оборони України визнати за ОСОБА_1 , право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІ, в редакції станом на 13.03.2022 р., у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків військової служби.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 після усунення недоліків позовної заяви та подачі її у новій редакції, відкрито провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Як встановлено, провадження у справі № 214/5991/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Міністерства оборони України, про встановлення юридичних фактів, визнання членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, визнання права на отримання одноразової грошової допомоги закрито постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.05.2023.

Звертаючись до суду з даним позовом, вимоги якого тотожні з позовом по справі 214/5991/22, провадження по якій закрито, та за обставин зміни позовних вимог у адміністративному суді, позивач вказує, що її позовні вимоги по суті розглянуті не були.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує, що її позовні вимоги, які перебувають на розгляді в Дніпропетровському окружному адміністративному суді у справі № 214/5991/22 є повністю відмінними від її первинних позовних вимог, з якими вона зверталась до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, провадження з розгляду яких було закрито Дніпровським апеляційним судом 16.05.2023 та на теперішній час, вони залишилися не розглянутими по суті.

На виконання вимог ухвали адміністративного суду про залишення позову без руху ОСОБА_1 змінила позовні вимоги та виклала їх у новій редакції.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права.

Таким чином, за умови закриття провадження у справі № 214/5991/22 та подальшою зміною позовних вимог у суді адміністративної юрисдикції, що є диспозитивним правом позивача, останньою ініційовано повторне звернення до суду з позовом між тими самими сторонами, і з тих самих підстав.

За обставинами змінених позовних вимог по справі № 214/5991/22 та позовних вимог по даній справі, кінцевою метою позивача є її право на отримання грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_5 .

У даному випадку повторне звернення до суду з аналогічним позовом, в той час, як провадження по справі закрите судом апеляційної інстанції, спір між сторонами по суті не вирішений в іншій справі між тими самими сторонами і з тих самих підстав, є невірно обраним способом захисту порушених прав.

Ефективним способом захисту порушених прав у даному випадку є оскарження у касаційному порядку ухвали Дніпровського апеляційного суду по справі № 214/5991/22 від 16.05.2023 про закриття провадження у справі. Про порядок і строк оскарження вказаної ухвали зазначено у мотивувальній її частині.

Разом з тим, ОСОБА_1 , фактично погодилася із закриттям провадження по справі судом апеляційної інстанції та ініціювала направлення справи до адміністративного суду та водночас звернулася до суду повторно з даним позовом.

У цій справі позивач не довів наявності окремого спору, а отже, і наявності свого правомірного інтересу в правовій визначеності. Натомість у діях позивача вбачається прагнення переглянути в межах цієї справи ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16.05.2023 про закриття провадження у справі, постановлену в іншій справі № 214/5991/22, що є неприпустимим та виходить за рамки повноважень суду першої інстанції.

Таким чином, позивач по даній справі помилково вважає,що має право на повторне звернення до суду з таким самим позовом.

Крім того, за даними ЄДРСР ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2022 провадження у справі № 214/5991/22 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №212/3084/24, провадження у якій було відкрито Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відповідно до ухвали від 01.04.2024, розгляд справи постановлено проводити в порядку окремого провадження.

Як зазначено в ухвалі Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської областівід 01.04.2024 у справі № 214/3084/22 зі змісту заяви встановлено, що ОСОБА_1 просить встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з вересня 2017 року по лютий 2022 року з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою оформлення одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця.

Разом з тим, ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.05.2024, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.08.2024, заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

За наведених обставин, необхідно звернути увагу позивача на важливість дотримання принципу процесуальної економії (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б, провадження № 12-143гс19; пункт 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, провадження № 12-204гс19), відповідно до якого штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

За відсутності у матеріалах справи відповідного клопотання позивача, за нею зберігається право на звернення до суду з клопотання про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України про встановлення юридичних фактів та визнання членом сім`ї загиблого.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя С.І. Сіденко