1Справа № 335/8000/24 2/335/2862/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючої - судді Романько О.О., за участі секретаря судового засідання Корсунової Г.В., представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою Запорізької міської ради подану через представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спора: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради, комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, про визнання осію такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовною заявою Запорізької міської ради подану через представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спора: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради, комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, про визнання осію такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
14.08.2024 до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_4 адвоката Сердюка Р.В. про залучення її до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, з огляду на те, що вирішення цієї справи може вплинути на її права та стосується її інтересів.
В підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_1 вважала заяву адвоката Сердюка Р.В., яку він подав в інтересах гр. ОСОБА_4 , такою, яка не підлягає задоволенню. Додатково надала письмові пояснення щодо цього питання, які в судовому засіданні підтримала.
Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_3 , в підготовче засідання не з`явилася, про час і місце його проведення була повідомлена, будь-яких заяв чи клопотань по справі не надавала, відзиву від неї не надходило.
Вивчивши матеріали справи в межах клопотання щодо залучення третьої особи суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
За змістом частини третьої статті 53 ЦПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2020 року, додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 12 травня 2021 року скасував та ухвалив нове судове рішення.

В позові заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до державного реєстратора Комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Гопки Юрія Володимировича відмовлено.

Позов заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання спадщини відумерлою задовольнив.

Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрі проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших вимог позову заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання договору недійсним та передання майна відмовлено.

За результатами касаційного перегляду Верховний Суд дійшов переконання, що правомірним та ефективним способом захисту порушених прав територіальної громади, з урахуванням фактичних обставин справи, що переглядалася, є визнання спадщини відумерлою з подальшим витребуванням нерухомого майна з володіння останнього набувача в порядку статей 387-388 ЦК України. У цьому провадженні прокурор в інтересах територіальної громади позову з вимогами про витребування спірної квартири не пред`явив.

Таким чином, на думку колегії суддів Верховного Суду, Запорізька міська рада чи прокурор, в разі неналежного захисту інтересів держави уповноваженим органом, не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про витребування спірної квартири, яка входила до складу спадщини, визнаної судом відумерлою, із володіння останнього набувача.

При цьому, Верховний Суд не надавав оцінку касаційної скарги про добросовісність ОСОБА_4 та про необхідність врахування статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, а також критеріїв, які потрібно оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном, при вирішенні питання про витребування спірної квартири, оскільки оцінка наведеним обставинам надається саме під час розгляду спору про витребування майна, а таких вимог у справі, яка переглядається, прокурор не сформулював.

Окрім наведеного, Верховний Суд зазначив, що у спірних правовідносинах правомірним та ефективним способом захисту прав територіальної громади є визнання спадщини відумерлою та витребування нерухомого майна, тоді як задоволення інших вимог, зокрема і щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності незаконного володільця на спірне майно, не є ефективним та правомірним способом захисту.

У своїй заяві про залучення ОСОБА_4 як третьої особи у цій справі адвокат Сердюк Р.В. поряд з іншими доводами зазначив і про те, що наразі нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_2 у останнього ніким не витребовувалося, зокрема і на підставі окремого позову, який би перебував на розгляді у суді. Тому вони вважають, що будь-які спори, що стосуються такого майна можуть стосуватися прав та інтересів ОСОБА_4 як останнього набувача.

В підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_1 на питання суду щодо наявності будь-яких інших справ, які б перебували на розгляді в судах і стосувалися, зокрема питання витребування спірної квартири у ОСОБА_4 , повідомила, що про такі справи їй нічого не відомо.

Також, судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 391586804 від 20.08.2024 право власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101 квартира за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване 16.09.2021 на підставі постанови Запорізького апеляційного суду № 335/12292/19 від 12.05.2021 за Запорізькою міською радою ().

Як вже зазначалося, то у своєму рішенні у справі № 335/12292/19 (провадження № 61-10042св21) від 31.05.2023 Верховний Суд дійшов висновку, що саме вимога про витребування нерухомого майна є ефективним і правомірним способом захисту порушеного права, який повністю забезпечує відновлення порушеного права територіального громади, у якої майно вибуло із правомірно очікуваного володіння поза її волею, а отже, відповідає завданням цивільного судочинства - ефективному захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи. Застосування речово-правового механізму повернення майна (віндикації) забезпечить захист прав та інтересів не тільки територіальної громади, а й добросовісних набувачів, які є також учасниками цивільного обороту. В іншому разі для широкого кола добросовісних набувачів, які виявили при укладенні договорів добру волю, розумну обачність, буде існувати ризик неправомірної й несправедливої втрати майна або покладення на них додаткових витрат задля збереження такого майна у своїй власності. Така незахищеність прав добросовісних набувачів суперечить Конституції України та свободі договору.

Водночас Верховний Суд наголошував, що питання реєстрації права власності на нерухоме майно є надзвичайно важливим, проте у відносинах спадкування у певних випадках має другорядне значення. Таку реєстрацію неможливо здійснити саме у зв`язку з порушенням прав та інтересів територіальної громади, допоки такий інтерес не буде захищений у судовому порядку.

Потрібно враховувати, що територіальна громада не є спадкоємцем за законом чи за заповітом, проте територіальна громада є учасником спадкових відносин щодо визначення юридичної долі відумерлої спадщини, яку складають як права, так і обов`язки, що належали спадкодавцю. Відумерле майно, на яке правомірно вправі претендувати територіальна громада, складає уся спадкова маса, яка залишилася без спадкоємців за законом або заповітом. Тобто спадщина визнається відумерлою в цілому, а не лише стосовно певного об`єкта нерухомості.

Тож територіальна громада виступає так званим екстраординарним спадкоємцем, тоді коли ординарних спадкоємців такого майна (за заповітом чи за законом) немає. Оскільки до територіального громади переходять як права, так і обов`язки, її правовий статус є таким самим, як і у спадкоємців.

Незважаючи на те, що набуття суб`єктивного права у територіального громади на відумерлу спадщину пов`язується з відповідним висновком суду про відумерлість такої спадщини, для територіальної громади такою самою мірою діятиме принцип, що відумерла спадщина належить територіальній громаді з моменту відкриття спадщини.

У спадкових відносинах територіальна громада завжди має правомірні очікування щодо отримання у комунальну власність відумерлого майна, а відтак, має речові права на майно, які підлягають захисту як і право власності у класичному розумінні, яке у випадку нерухомого майна виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, територіальна громада як екстраординарний спадкоємець та носій речово-правового інтересу на відумерле майно має право на застосування усіх речово-правових способів захисту за главою 29 «Захист права власності» розділу 1 книги третьої ЦК України, які мав би і спадкодавець за життя.

Особливість захисту прав та інтересів територіальної громади лише полягає в тому, що вирішенню питання про витребування майна має передувати розгляд судом вимоги про визнання спадщини відумерлою, оскільки без ухвалення відповідного судового рішення неможливо і застосувати віндикацію, з огляду на те, що до ухвалення судового рішення про визнання спадщини відумерлою територіальна громада має лише інтерес, а не право щодо спірного нерухомого майна. Тож визнання спадщини відумерлою надає органу місцевого самоврядування право пред`явити віндикаційний позов до останнього набувача спірного нерухомого майна.

Таким чином, вбачається, що задля повного відновлення порушеного права територіальної громади у цьому випадку необхідно було вирішити питання про пред`явлення на підставі ст. 388 ЦК України віндикаційного позову до останнього набувача нерухомого майна, при вирішення якого б і була надана оцінка про добросовісність ОСОБА_4 та про необхідність врахування статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, а також критеріїв, які потрібно оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном, при вирішенні питання про витребування спірної квартири.

За тих обставин, що в розглядуваній справі про визнання осіб такими, які втратили право користування житловим приміщенням та були вселені до нього зі згоди власника (у якого на теперішній час майно не витребуване), тому побічно це питання може стосуватися прав та інтересів ОСОБА_4 .

При цьому, судом відкидаються такі доводи заяви адвоката Сердюка Р.В. в інтересах ОСОБА_4 , як те, що договір купівлі-продажу квартири не визнано недійсним чи не скасовано, а так само щодо скасування державної реєстрації її права власності, оскільки при виконанні вимог ст. 388 ЦК України, додатково вирішення такого спору не є необхідним.

Щодо відносин ОСОБА_4 та ОСОБА_2 як орендаря та орендатора, то в цьому випадку останнє не підтверджено належними доказами і посилання на поширення будь-якої конфіденційної інформації шляхом надання копії договору оренди житла є недоречними та безпідставними.

Зміна власника майна ніяким чином не порушить права орендаря, оскільки у разі зміни власника майна (речі), переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Найм житлового приміщення не тягне за собою обов`язкову реєстрацію у ньому місця проживання особи, яка його винаймає. Тому правовідносини, на які посилається ОСОБА_4 , що виникли між нею та ОСОБА_2 , підлягають уточненню і можуть складати окремий вид спору, що підлягатиме вирішенню в іншій справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , рнокпп НОМЕР_1 , оскільки вирішення даної цивільної справи може вплинути на її права та обов`язки.

Керуючись ст. ст. 53, 258, 260-261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_4 адвоката Сердюка Романа Вікторовича про залучення її до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача задовольнити.

Залучити до участі у справі за позовною заявою Запорізької міської ради подану через представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спора: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради, комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, про визнання осію такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , рнокпп НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_2 .

Копію даної ухвали та копію позовної заяви направити третій особі ОСОБА_4 та її представнику до електронного кабінету.

Запропонувати третій особі подати пояснення щодо позову протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали та позову.

Оголосити перерву в підготовчому засіданні до 9.30 години 22 жовтня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.О. Романько