ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7874/24 Справа № 242/504/24 Суддя у 1-й інстанції - Черков В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 11 червня 2024 року, ухваленого суддею Черковим В.Г., (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

У березні 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що 19.09.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №4796115 про надання споживчого кредиту. Зазначений Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents.

Згідно з умовами Кредитного договору, сума кредиту складає 20 000 грн., строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 19.10.2021 року. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього Договору.

Відповідно до п.1.5.2. Кредитного договору Знижена процентна ставка 0,95 % в день.

18.10.2021 Відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 5700.00 грн. У зв`язку з чим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 17.11.2021) за стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20 000 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

Відповідно до п.1.5. Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору.

15.11.2021 Відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок Кредитора в розмірі 300.00 грн.

17.11.2021 Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, у зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль.

Надалі Відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював.

17 січня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу №17.01/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення.

Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 20 000 грн. - тіло кредиту та 45 300 грн. - нараховані проценти, всього - 65 300 грн. У зв`язку з чим, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 65 300,00 грн., інфляційні втрати - 17 500,40 грн., три відсотки річних - 4 105,85 грн., а також сплачений судовий збір 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

02.05.2024 року представник позивача надав заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначив, що Позивач хоче відмовитись від позовних вимог в частині інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

У зв`язку з чим, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» суму заборгованості в розмірі 65 300 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2 422,4 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

03.05.2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савчак А.О., надав зустрічну позовну заяву, в якій зазначив, що 19.09.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» укладено Договір про надання споживчого кредиту №4796115. Механіка підписання договору така, що його укладення можливе за 2-5 хвилин, без реального ознайомлення із умовами кредитування Кредитора та тим більше без детального роз`яснення йому цих умов. Також у будь-якого позичальника відсутня можливість у такому форматі уточнити будь-що у Кредитора, оскільки кредитні взаємовідносини укладаються дистанційно за допомогою одноразового коду.

Відповідно до п.1.4 Кредитного договору, Кредитний договір укладено на 30 днів, тобто кредит планував братися до 18.10.2021 року включно (30 календарних днів).

Згідно п.1.8 Кредитний договір містить кілька орієнтовних загальних вартостей кредиту - 25 700,00 грн. та 31 400,00 грн. Тобто, при укладенні Кредитного договору Позичальник мав бажання отримати 20 000,00 грн. до 18.10.2021 року і за погодженням із первинним кредитором планував сплатити за користування коштами максимально 11 400,00 грн. процентів, а загалом - у разі отримання від кредитора 20 000,00 грн. кредиту повернути кредитору 31 400,00 грн.

Разом із тим, пунктом 4.3 Кредитного договору передбачено порядок автопролонгації строку кредиту, зокрема підпункти 4.3.1, 4.3.2 там вказано, що кредитор у односторонньому прядку може без погодження із клієнтом робити автопролонгацію кредитування (строки договору).

Пунктом 4.4. Кредитного договору передбачено, що порядок внесення змін до договору не потребує окремого погодження сторін.

У той же час, згідно пункту 8.1. Кредитного договору внесення змін та доповнень до цього договору оформлюється шляхом підписання сторонами додаткових договорів/угод.

Вважає, що пункти 4.3.1, 4.3.2, 4.4 оспорюваного Кредитного договору, не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та засадам справедливості, добросовісності, розумності, в тому числі, як наслідок, свідчить про непропорційність великої суми компенсації у разі невиконання позивачем зобов`язань за цим договором, вони є несправедливими, такими що вводять в оману споживача, а також вчинені із застосуванням нечесної підприємницької діяльності.

Вказане узгоджується із правовими позиціями, викладеними в рішеннях Конституційного Суду України від 10.11.2011 року №15-рп/2011, від 11.07.2013 року №7-рп/2013 та постановах Верховного Суду України від 16.09.2015 року у справі №6- 12674св15, від 16.11.2016 року у справі №6-1746цс16, постановах Верховного Суду від 15.03.2018 року у справі №752/18046/14-ц, від 11.04.2018 року у справі №127/18820/15-ц.

У зв`язку з чим, просив визнати пункти 4.3.1, 4.3.2, 4.4. Договору про надання споживчого кредиту №4796115 від 19.09.2021 року недійсними. Усі судові витрати по справі покласти на ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та стягнути із них.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 11 червня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за Договором №4796115 про надання споживчого кредиту від 19.09.2021 року, у розмірі 25400 (двадцять п`ять тисяч чотириста) грн. 00 коп., а саме: тіло кредиту - 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп., відсотки за користування кредитом -5 400 (п`ять тисяч чотириста) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 3 890 (три тисячі вісімсот дев`яносто) грн.. 00 коп., судовий збір у розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві)грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог первісного позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савчак Ярослав Олегович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» про визнання недійсними пунктів кредитного договору відмовлено.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», будучи незгодним з ухваленим судовим рішення подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, ухваленого при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення про повне задоволення заявлених позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами та стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в судах першої і апеляційної інстанцій, а також витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 10 000 грн. та 8 000 грн. в суді апеляційної інстанції.

При ьому скаржник зазначає, що кредитний договір укладенийй між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та відповідачем повністю відповідає вимогам чинного законодавства, нормативно правове регулювання електронного кредитного договору та процедура його укладення детально описана у позовній заяві. Вказує, що сторонами при укладенні договору було погоджено усі істотні умови кредитного договору, строк кредитування і нарахування складових кредитного догового (процентів) здійсненні відповідно до погодженого сторонами строку. Наголошує на тому, що нараховані проценти не носять штрафного характеру, не є пенею чи неустойкою, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредитування - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначено договором.

Вказує, що вівдповіідач 18.10.2021 здійснив оплату на рахунок кредитора в розміріі зарахованих процентів за користування кредитом в сумі 5 700 грн., у зв`язку з чим відполося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 17.11.2021) за стандартною процентною ставкою 1,90% в день, відповідно до п.1.4 та п.4.2 Договору. 15.11.2021 відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора в розірі 300 грн., у зв`язку з чим на підставі п.4.3 Договору кредитний договір було авто пролонговано, а строк кредитування кредитором продовжено на 90 календарних днів. Зазначає, що день авто пролонгації договору є новою датою повернення кредиту і підставою для нарахування процентів. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом утвореної заборгованості у даній справі. Таким чином за договором факторингу позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по тілу кредиту та нарахованих і несплачених відповідачем процентів за користування кредитними коштами.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, представник відповідача, адвокат Савчак Я.О., посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Селидівського міського суду Донецької області від 11 червня 2024 року без змін.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку учасників справи в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» зареєстровані в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як юридична особа, та є фінансовими установами, що надають фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

19.09.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №4796115 про надання споживчого кредиту. Зазначений Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents.

Згідно з умовами Кредитного договору, сума кредиту складає 20 000 грн., строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 19.10.2021 року. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього Договору.

Згідно довідки ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» про перерахування коштів ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 20 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_1 .

Згідно відповіді АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ІВAN НОМЕР_3 , на яку 19.09.2021 року здійснено переказ коштів на суму 20 000,00 UAН.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20 000 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

Відповідно до п.1.5.2. Кредитного договору Знижена процентна ставка 0,95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 18.10.2021 здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 5700.00 грн.

15.11.2021 відповідач здійснив часткову оплату процентів на рахунок Кредитора в розмірі 300.00 грн.

Відповідно до п.1.5.1. Кредитного договору знижена процентна ставка 1,90 % в день застосовується відповідно до умов визначених в п.1.4 Договору.

Відповідно до п.1.5.2. Договору, знижена процентна ставка 0,95% в день та застосовується, якщо споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 договору, або протягом 3х календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач, як учасник лояльності отримає знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більш ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважать змінної процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для споживача лише, як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Якщо споживач є учасником програми лояльності розмір зниженої процентної ставки зазначений в Договорі має значення, що є меншим за розмір стандартної процентної ставки, зазначеної в Договорі. Якщо споживач не є учасником програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру стандартної процентної ставки, у зв`язку з чим цей підпункт Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для споживача.

Відповідно до п.1.7. (1.7.1, 1.7.2) орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079,41% річних; за зниженою ставкою 2013,43% річних.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою - 31 400,00 грн., за зниженою ставкою - 25 700,00 грн. (п.1.8 договору №4796115 від 19.09.2021).

У пункті 2.1 вказаного вище договору погоджено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки и № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

Згідно з п.4.3.1 Кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору.

Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), який 19.09.2021 підписано між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором А740486.

Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 30 днів зі стандартною процентною ставкою 1,90 % в день, про що 18.10.2021 року було повідомлено відповідача на номер його мобільного телефону НОМЕР_4 .

Також, листом від 17.11.2021 року ТОВ «Авентус Україна» було повідомлено ОСОБА_1 щодо заборгованості за кредитним договором та продовження строку кредиту.

Згідно Договору факторингу №17.01/23-Ф від 17 січня 2023 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як факторингом, згідно з умовами якого до ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором, що підтверджується Витягом з Реєстру боржників до Договору Факторингу; платіжними інструкціями про сплату ТОВ ФК «Фінтраст Україна» за відступлення прав вимоги згідно договору №17.01/23-Ф від 17 січня 2023 року; Актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 17.01.2023 року.

Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило ОСОБА_1 шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно розрахунку станом на 22.03.2024 року заборгованість за Кредитним договором №4796115 від 19.09.2021 року складає 65 300 грн., а саме: сума кредиту 20 000 грн., сума процентів за користування кредитом - 45 300 грн.

Таким чином встановлено, що перед відповідачем виконані обов`язки за Договором №4796115 про надання споживчого кредиту від 19.09.2021, в той час відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи він має заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке є правонаступником кредитодавця, в загальному розмірі 65 300,00 грн.

Матеріали справи та встановлені судом обставини не дають підстав вважати, що дії ТОВ «Авентус Україна» при укладенні спірного кредитного договору суперечили волевиявленню сторін.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, на підставі досліджених доказів, оцінених судом, виходив з доведеності факту отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання останнім належним чином зобов`язань за кредитним договором.

Суд першої інстанції, встановивши погодження між сторонами умов (пункту 4.2.2) про продовження строку користування кредитом через ініціативу позичальника (здійснення платежу на користь товариства), яку має право погодити позикодавець; враховуючи обґрунтування позивачем пролонгації строку кредиту на підставі вказаного пункту договору №4796115 від 19.09.2021 року; приймаючи до уваги нечіткість умов пункту 4.3 про автопролонгацію строку кредитування без згоди позичальника з урахування погоджених умов у вказаному пункті 4.2.2; враховуючи положення статті 18 Закону України Про захист прав споживачів, дійшов висновку про недоведеність позивачем за первинним позовом факту продовження строку кредитування понад 30 днів, який було визначено у пункті 1.4 кредитного договору 4796115 від 19.09.2021 року.

У зв`язку з цим, підстави для нарахування відсотків за користування кредитом за межами строку кредитування у період з 20.10.2021 по 15.02.2022 (згідно розрахунку заборгованості) - відсутні.

Отже, обґрунтований розмір заборгованості за кредитним договором №4796115 від 19.09.2021 року становить 31 400,00 грн., а саме : тіло кредиту - 20 000,00 грн., відсотки за користування кредитом - 11 400,00 грн. за період з 19.09.2021 по 19.10.2021, а всього 31 400,00 грн. Такий розмір відповідає також положенням підпункту 1.8.2 кредитного договору №4796115 від 19.09.2021року про орієнтовну загальну вартість кредиту.

Разом з тим, судом установлено, що на погашення заборгованості відповідачем було внесено 18.10.2021 - 5700,00 грн., 15.11.2021 - 300,00 грн., а всього 6000,00 грн., що підтверджується наданим позивачем за первинним позовом розрахунком заборгованості.

З таких підстав, сума заборгованості за кредитним договором №4796115 від 19.09.2021 року складає 25 400 грн., а саме: тіло кредиту - 20 000,00 грн., відсотки за користування кредитом -5 400 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами сторони позивача, викладеними в апеляціййній скарзі про наявність підстав для повного задоволення позову в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з автопролонгацією кредитного договора, спочатку на 30 днів, а в подальшому, ще на 90 днів, з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Відповідно Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст.1077 Цивільного кодексу України , за договором факторингу фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи боржника).

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

Відповідно до п.3.1 договору №4796115 від 19.09.2021 року, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та або у році.

За положеннями пункту 4.2.2 договору №4796115 від 19.09.2021 року, пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач, здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із способів, наведених у цьому договорі.

Пунктом 4.2.3 вказаного вище договору погоджено, що товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про продовження нового строку кредиту (із зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі.

Належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору №4796115 від 19.09.2021 року матеріали справи не містять, оскільки така пролонгація за умовами договору мала здійснюватися шляхом акцептування позикодавцем пропозиції (оферти) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про продовження нового строку кредиту (із зазначенням нової дати повернення).

Доводи позивача за первісним позовом про те, що ОСОБА_1 було повідомлено про пролонгацію кредитного договору, шляхом направлення повідомлення на номер мобільного телефону відповідача були предметом розгляду судом першої інстанції, та як правильно зазначив суд першої інстанції, зазначене повідомлення не має погодження пропозиції про продовження нового строку кредиту із зазначенням нової дати повернення кредиту, а суду не надано доказів тому, що зарахована сума 5 700 грн., сплачена ОСОБА_1 , була саме пропозицією від ОСОБА_1 про продовження дії строку договору.

За змістом ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 не оскаржується і відповідно у цій частині не переглядається судом апеляційної інстанції.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89, ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону й підстави його скасування відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, немає. Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, а також витрати на правничу допомогу, понесені в апеляційній інстанції залишаються за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна».

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» залишити без задоволення.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 11 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 листопада 2024 року.

Головуючий:

Судді: