КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №761/38935/21 Головуючий у 1 інстанції: Макаренко І.О.

Провадження №22-ц/824/170/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

02 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Брага Юлія Миколаївна про стягнення успадкованої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Брага Юлія Миколаївна про стягнення успадкованої пенсії.

Просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на свою користь 37 895,16 гривень успадкованої пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_1 звернулася до відповідача з приводу отримання пенсії, успадкованої позивачем після смерті своєї бабусі, померлої ОСОБА_2 . Втім, попри неодноразові звернення успадкована пенсія позивачу відповідачем не виплачена. Зазначене ігнорування спадкових прав позивача є незаконним і потребує судового захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23.05.2023 року позовні вимоги у справі ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Брага Юлія Миколаївна про стягнення успадкованої пенсії задоволено.

Суд першої інстанції, проаналізувавши зібрані докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві виплатити на користь позивача 37 895,16 грн у порядку спадкування недоотриманих померлою ОСОБА_2 , пенсійних виплат є об`єктивним та обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, 14.06.2023 Головне управління Пенсійного фонду України подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Вважає рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.2023 ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в наданих ОСОБА_1 документах для виплати недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 були відсутні паспорт та Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Вказує, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.06.2019.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.05.2020, адресованого приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бразі Ю.М., ОСОБА_2 нарахована, але не виплачена пенсія складає 37 895, 16 грн.

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Браги Юлії Миколаївни від 18.01.2021, згідно даних спадкової справи №1/2019, зареєстрованої в Спадковому реєстрі 09.12.2019 №65193870, заведеної 09.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Брагою Ю.М. щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , спадкоємцем всього майна (рухомого, нерухомого) є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

22.06.2020 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за недоотриманою пенсією за померлу ОСОБА_2 зверталася ОСОБА_3 за дорученням спадкоємиці ОСОБА_1

06.07.2021 представник ОСОБА_1 - адвокат Середа О.Я. звернувся із адвокатським запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо надання відомостей про причину зволікання з виплатою успадкованих ОСОБА_1 грошових коштів.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.07.2021 у відповідь на вищевказаний адвокатський запит повідомлено про те, що для виплати недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 необхідно додати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та реквізити для зарахування коштів на рахунок, відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) органів Пенсійного фонду України або на вебпортал Пенсійного фонду України.

22.07.2021 на адресу відповідача направлено лист із зазначенням реквізитів для зарахування коштів на рахунок, відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) органів Пенсійного фонду України або на вебпортал Пенсійного фонду України та додано посвідчену копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується квитанцією про відправлення поштового відправлення через засоби поштового зв`язку АТ «Укрпошта» разом з описом вкладення у цінний лист.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі суд першої інстанції вважав, що з матеріалів справи та відзиву відповідача, вбачається визнання ним факту недоотримання нарахованої пенсії ОСОБА_1 за померлу ОСОБА_2 , а також неодноразові звернення представників позивача з приводу отримання позивачем успадкованої пенсії.

Доказів того, що ОСОБА_1 виплачено недоотриману пенсію за померлу ОСОБА_2 суду не надано.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до листа ГУ ПФУ в м. Києві від 26.05.2020 ОСОБА_2 нарахована, але не виплачена пенсія у розмірі 37 895, 16 грн.

Із довідки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Браги Юлії Миколаївни від 18.01.2021 вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем всього майна ОСОБА_2

22.06.2020 у встановленому законом порядку ОСОБА_3 за дорученням ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві за недоотриманою пенсією.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 16.07.2021 у відповідь на адвокатський запит представника ОСОБА_1 - адвоката Середи О.Я. від 06.07.2021повідомлено про те, що для виплати недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 необхідно додати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та реквізити для зарахування коштів на рахунок, відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) органів Пенсійного фонду України або на веб портал Пенсійного фонду України.

22.07.2021 на адресу ГУ ПФУ в м. Києві направлено лист із зазначенням реквізитів для зарахування коштів на рахунок, відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» та додано посвідчену копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується квитанцією про відправлення поштового відправлення через засоби поштового зв`язку АТ «Укрпошта» разом з описом вкладення у цінний лист.

Колегія суддів зазначає, що посилання відповідача на ненадання позивачем усього пакету документів, зокрема паспорту та Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є безпідставним.

Матеріалами справи підтверджується, що у листі ГУ ПФУ в м. Києві від 16.07.2021 представнику позивача було повідомлено про те, що для виплати недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 необхідно додати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та реквізити для зарахування коштів на рахунок, відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) органів Пенсійного фонду України або на веб портал Пенсійного фонду України.

Вказану довідку та відповідні реквізити було вказано представником позивача у листі від 22.07.2021.

Відповідачем до суду не подано доказів на підтвердження перерахування належної позивачки успадкованої пенсії.

Відмова у виплаті успадкованих позивачем коштів становить порушення його права на мирне володіння своїм майном, передбачене статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 428/5418/18 зроблено висновок, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю та не була отримана членами його сім`ї, у яких виникло право на її отримання, входить до складу спадщини. При цьому положення частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано вважав, що зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві виплатити на користь позивача 37 895,16 грн. у порядку спадкування недоотриманих померлою ОСОБА_2 , пенсійних виплат є об`єктивним та обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки повторюють доводи відзиву на позовну заяву, якому суд першої інстанції надав вірну оцінку та відхилив їх через необґрунтованість.

Встановивши, що ОСОБА_1 як спадкоємиці ОСОБА_2 безпідставно не були виплачені недоотримані померлою пенсійні виплати у розмірі 37 895,16 грн як на час пред`явлення ОСОБА_1 позову до суду, так і на момент ухвалення судом рішення, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко