печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2024 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі: Ємець Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання ОСОБА_1 про направлення за підсудністю цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

21.03.2024 до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про направлення цивільної справи за підсудністю, мотивуючи тим, що дана цивільна справа не підсудна Печерському районному суду міста Києва, адже, місцем проживання (перебування, знаходження) відповідача у даній справі є: АДРЕСА_1 , а тому справа підлягає направленню за підсудністю до Золочівського районного суду м. Львова

Позивач в судове засідання не з`явилися про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник відповідача подав до суду заяву про проведення судового засідання без фіксації технічними засобами, у задоволенні клопотання про направлення за підсудністю просив відмовити.

Вивчивши клопотання, перевіривши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства варто зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Так, дійсно відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Наряду з вказаним, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.

В той же час, нормами частини восьмої статті 28 ЦПК встановлено, що позови що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання можуть пред`являтись також за місцем виконання цих договорів.

Пунктом 7.8 Кредитного договору визначено, що місцем виконанням цього Договору є місцезнаходження Кредитодавця, а юридична адреса/адреса місцезнаходження Кредитодавця 01133, Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф. 411 (Печерський район міста Києва).

Вказані обставини свідчать, що існують належні правові підстави для подання позивачем нього позову саме до Печерського районного суду міста Києва, діяльність якого поширюється на територію Печерського району міста Києва, а відтак суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання про передачу справи за підсудністю до Золочівського районного суду м. Львова.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-14, 30-32, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення за підсудністю цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення, а у випадку відсутності особи в судовому засіданні з дня отримання копії цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 30.04.2024.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА