Справа № 392/213/24
Провадження № 2/392/305/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., за участю секретаря судового засідання Покуц І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

встановив:

Позовна заява обґрунтована, тим що згідно до рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2019 року в справі № 392/1131/19, було розглянуто позовну заяву, яку вирішено задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 кошти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (аліменти) у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 05.08.2019 року і до досягнення донькою повноліття.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24 жовтня 2017 року дитина постійно проживає разом з позивачем.

У зв`язку з тим, що починаючи з січня 2024 року прожитковий мінімум для дитини відповідного віку складає для дітей віком від 6 до 18 років 3196 грн, а тому 50 відсотків ( гарантована сума аліментів) складає 1598 грн, позивач зверталась до відповідача, щодо того, що суми аліментів, які він сплачує не вистачає для дитини, але відповідач повністю відмовив їй у перегляді суми аліментів, а тому вона вимушена звернутись до суду.

З посиланням на ст. 180- 184 СК України просила змінити розмір стягуваних аліментів, що стягуються з відповідача з: ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 кошти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (аліменти) у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 5 серпня 2019 року і до досягнення донькою повноліття; на: у розмірі частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму з моменту звернення з цим позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 5000 грн, які складають зі сплаченої професійної правничої допомоги в сумі 5000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

4 квітня 2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, відповідно якої він зазначив, що тимчасово не працює, має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, присудженні судом аліменти сплачує в повному обсязі. Сплачувати аліменти в частці від заробітку не має можливості , так як не має регулярного доходу. Заперечує проти стягнення з нього витрат на адвоката та вважає їх завищеними та необґрунтованими. Просив відмовити позивачу в задоволені позову.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Беспалової Н.О. 15 та 24 квітня 2024 року надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позов просила задовольнити.

Відповідач відзив на позов не подав.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1 та 2 статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2019 року справа № 392/1131/19 (провадження № 2/392/758/19) ухвалено позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (аліменти) в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 05.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24 жовтня 2017 року вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батько: ОСОБА_2 , мати: ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки про отримання аліментів № 18 від 22 січня 2024 року ОСОБА_1 дійсно отримувала аліменти від ОСОБА_2 у період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року, а саме : січень 2023 року - 1000 грн; лютий 2023 року - 0,00 грн; березень 2023 року -1000 грн; квітень 2023 року -2000 грн; травень 2023 року 2000 грн; червень 2023 року - 0,00 грн; липень 2023 року 0,00 грн; серпень 2023 року - 2000 грн; вересень 2023 року 0,00 грн; жовтень 2023 року 2000 грн; листопад 2023 року 0,00 грн; грудень 2023 року 0,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як передбачено ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частини 1, 2 статті 182 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, за змістом статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального стану платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального стану платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів - і зміни сімейного і зміни матеріального стану.

Суд також звертає увагу на те, що зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст.181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч.1 ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані, зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач.

Звертаючись до суду із даним цивільним позовом, позивач по справі ОСОБА_1 просить змінити розмір аліментів стягуваних з відповідача по справі шляхом зміни способу їх присудження з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача по справі ОСОБА_2 мотивуючи тим, що з січня 2024 року змінився прожитковий мінімум, суми аліментів не вистачає для дитини та відповідач відмовив у перегляді суми аліментів.. При цьому позивач всупереч зазначених норм закону не надала суду жодних належних доказів щодо поліпшення матеріального становища відповідача та його спроможність сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно або погіршення її матеріального становища.

Пред`являючи позов про зміну способу стягнення аліментів, при цьому посилаючись на необхідність збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, позивач по справі ОСОБА_1 та її представник адвокат Беспалова Н.О. не надали суду жодних доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань (інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів), можливості сплачувати аліменти в частці від щомісячного доходу відповідача, зміни їх сімейного стану тощо, хоча це є її процесуальним обов`язком. Позивач та її представник адвокат Беспалова Н.О. також не зверталась до суду з відповідними клопотаннями про витребування доказів у зв`язку з неможливістю їх отримати, а тому суд приходить до висновку, що дані обставини не є доведеними позивачем, які б слугували підставою для зміни способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Зміна базових економічних показників, не може бути підставою для зміни способу стягнення аліментів, оскільки, установлений судом раніше спосіб стягнення аліментів - у твердій грошовій сумі, передбачає механізм збільшення суми стягуваних аліментів до гарантованого законом мінімуму у разі збільшення суми розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що зазначено у ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» із змінами згідно Закону України від 03.07.2018р. № 2475-VIII.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, до задоволення не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 77-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191, 192 Сімейного Кодексу України, суд, -

ухвалив:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2

Суддя Д.М. Кратко