Житомирський апеляційний суд
Справа №276/1813/23 Головуючий у 1-й інст. ЗБАРАЖСЬКИЙ А. М.
Категорія 81 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 276/1813/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кочина Сергія Сергійовича, на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирського області від 27 грудня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Збаражського А.М.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ТОВ "Європа Транс Агро" звернулося до суду із даним позовом, в якому зазначило, що від 11 серпня 2017 року відповідач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Європа Транс Агро» на посаді водія згідно з наказом про прийняття на роботу № 24/к від 10.08.2017 року, а також був прийнятий на умовах суміщення на посаду експедитора транспортного згідно з наказом № 372/К від 21.09.2018 року.

9 вересня 2022 року з вини відповідача, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої завдано матеріальну шкоду майну підприємства, а саме було пошкоджено належні позивачу транспортні засоби - вантажний автомобіль MAN TGX 18.480, д.р.н. НОМЕР_1 , напівпричіп BODEX KIS ЗВ, д.р.н. НОМЕР_2 .

Факт керування ОСОБА_1 зазначеними транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення ним ДТП підтверджується постановами Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2023 року та 16 червня 2023 року (справа № 183/6219/22 та №183/6220/22), згідно з якими відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

З метою визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортних засобів, Товариство звернулося до суб`єкта оціночної діяльності. За результатами проведеної оцінки, відповідно до звітів №37412 та №37413 від 29.09.2022 року, загальна вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортних засобів, склала 2943413,24 грн. Витрати Товариства на визначення вартості матеріального збитку склали 11000 грн.

Таким чином, просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Європа Транс Агро» завдані збитки за пошкоджені транспортні засоби в розмірі 2943413,24 грн. та судові витрати: судовий збір у розмірі 44316,21 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50000 грн., витрати на визначення вартості завданого власнику транспортних засобів матеріального збитку в розмірі 11000 грн.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирського області від 27 грудня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Європа Транс Агро» матеріальну шкоду, заподіяну підприємству працівником під час виконання трудових обов`язків, у розмірі 2943413 грн 24 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Європа Транс Агро» судові витрати у в розмірі 55316 грн. 21 коп., з яких: витрати зі сплати судового збору - 44316 грн. 21 коп., витрати на визначення вартості матеріального збитку - 11000 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кочин С.С., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Так, посилається на абзац 10 ч. 2 п. 4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, відповідно до якого у вступній частині висновку експерта зазначаються, зокрема, попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 цього Кодексу.

Крім того, потерпілий має подавати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Позивач не звертався з клопотанням про призначення у справі додаткової чи повторної експертизи і підстави для збирання доказів судом у порядку ч. 2 ст. 13 ЦПК України відсутні.

Вказує, що неодноразово зазначав про те, що звіти № 37412 та № 34413 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, не містять вказівки про те, що вони підготовлені для подання до суду, і те, що особа, яка їх підготувала, попереджена про кримінальну відповідальність, а тому вони є недопустимими доказами, і у відповідності до вимог ст. 78 ЦПК України не повинні використовуватися судом як докази розміру завданої шкоди. Натомість суд надавав позивачу у підготовчому засіданні призначити додаткову або повторну експертизу, проте сторона позивача відмовилася скористатися цим правом.

Не погоджується із судовим рішенням у частині стягнення витрат із сплати судового збору у розмірі 44316,21 грн, оскільки відповідно до п.п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із позовної заяви, ціна позову становить 2943413,24 грн/100%*1,5%=44151,20 грн. Отже, сплаті підлягав судовий збір у розмірі 44151,20 грн, а не 44316,21 грн. Отже, з відповідача на користь позивача було стягнуто зайвих 165,01 грн судового збору.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Зокрема, зазначає, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Працівник, який перебував у нетверезому стані, несе повну матеріальну відповідальність за заподіяну пряму дійсну шкоду. Представником відповідача не надано іншого звіту оцінювача або висновку експерта, які б спростовували розрахунок суми збитків, завданих у результаті пошкодження транспортних засобів вантажного автомобілю MAN TGX 18.480, д.р.н. НОМЕР_1 , та напівпричепу BODEX KIS ЗВ, д.р.н. НОМЕР_2 .

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно із наказом від 10.08.2017 року №24/К «Про прийняття на роботу» ОСОБА_1 прийнято на основну роботу до ТОВ «Європа Транс Агро» з 11.08.2017 року на посаду водія автотранспортних засобів (вантажного автомобіля) (а.с.12). Також, згідно з наказом від 21.09.2018 року №372/К відповідача ОСОБА_1 прийнято до ТОВ «Європа Транс Агро» з 24.09.2018 року на умовах суміщення на посаду експедитор транспортний.

09.09.2022 року о 10 год. 55 хв. в Новомосковському pайоні Дніпропетровської області, на автодорозі М29 в районі 172 км, ОСОБА_1 , будучи водієм ТОВ «Європа Транс Агро», під час виконання своїх трудових обов`язків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував належними позивачу вантажним автомобілем MAN TGX 18.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом Bodex, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не впоравшись із керуванням допустив перекидання транспортних засобів, внаслідок перекидання транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

17.10.2022 року ОСОБА_1 був звільнений з ТОВ «Європа Транс Агро» на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані.

Вказані обставини підтверджуються: наказами про прийняття ОСОБА_1 на роботу; наказом № ЦАТП 03-09-2022/11 від 03.09.2022 року про направлення водія ОСОБА_1 у відрядження до Елеватор, Кільчень, Олімпекс-Агро АФ ТОВ, Новомосковський р-н, Дніпропетровська обл., терміном із 03 вересня по 10 вересня 2022 року; наказом №475/К від 14.10.2022 року «Про припинення трудового договору»; постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2023 року у справі №183/6219/22, яка набрала законної сили 14 лютого 2023 року; постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року, яка набрала законної сили 27 червня 2023 року

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2023 року (справа №183/6219/22) встановлено факт керування ОСОБА_1 09.09.2022 року о 10 год. 55 хв. на автодорозі М-29 в районі 172 км Новомосковського району Дніпропетровської області транспортним засобом 09.09.2022 року, д.р.н. НОМЕР_1 , із напівпричепом Bodex, д.р.н. НОМЕР_2 , та встановлена його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів).

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року (183/6220/22) встановлено факт керування ОСОБА_1 09.09.2022 року о 10 год. 55 хв. на автодорозі М-29 в районі 172 км Новомосковського району Дніпропетровської області транспортним засобом 09.09.2022 року, д.р.н. НОМЕР_1 , із напівпричепом Bodex, д.р.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння та встановлена його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 09.09.2022 року, зокрема, щодо винуватості ОСОБА_1 , не потребують доказування, оскільки встановлені вищезазначеними постановами суду про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

На дату вчинення ДТП вказані транспортні засоби перебували у справному технічному стані, що підтверджується протоколами перевірки технічного стану транспортного засобу, виданими ТОВ «Західстандарт система» № 01108-00332-22 від 12.05.2022 року та № 00865-00159-22 від 16.05.2022 року.

Згідно зі звітом №37412 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, що складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 29.09.2022 року, вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження транспортного засобу MAN TGX 18.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Європа Транс Агро» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , становить 1474766 грн. 00 коп.

Згідно зі звітом №37413 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, що складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 29.09.2022 року, вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок аварійного пошкодженням транспортного засобу Bodex, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «Європа Транс Агро» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , становить 1468647 грн. 24 коп.

Загальна вартість матеріального збитку, заподіяного ТОВ «Європа Транс Агро», склала 2943413 грн. 24 коп.

Частиною 2 ст. 106 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування.

Відповідно до пункту 2 постанови КМУ №116 від 22.01.1996 року «Про затвердження порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей», розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. Відповідно до п. п. 1.2, 1.4 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року № 145/5/2092, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Згідно з п. 4.3 цієї Методики за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ.

Виходячи з викладеного, висновок експерта складається у разі проведення судової авто товарознавчої експертизи, а звіт оцінювача за результатами проведення оцінки КТЗ, при цьому, як висновок експерта, так і звіт оцінювача складаються на єдиних засадах, визначених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року № 145/5/2092.

Посилання представника відповідача, що оцінка пошкоджень не відповідає реальному розміру завданих збитків, звіт складено некомпетентною особою, не заслуговує на увагу, оскільки оцінка розміру завданих збитків проведена кваліфікованим суб`єктом оціночної діяльності, представником відповідача не спростовано суму завданого матеріального збитку, а також не заявлено клопотання про призначення судово-технічної експертизи, з метою визначення суми матеріального збитку, тобто не вчинено жодних дій необхідних для визначення розміру матеріального збитку.

Так, відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна є оцінка майна, проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

З досліджених судом звітів №37412 та №37413 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику, складених 29.09.2022 року суб`єктом господарювання (фізичною особою-підприємцем) - суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , встановлено, що ОСОБА_2 має кваліфікацію оцінювача, є суб`єктом оціночної діяльності та внесений до Державного реєстру оцінювачів згідно свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів Фонду Державного майна України №821 від 15.09.2004 року.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при пошкодженні транспортних засобів повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092.

Надані позивачем звіти відповідають вказаним вимогам закону та підзаконних нормативно-правових актів. Будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не надано.

Представником відповідача не надано іншого звіту оцінювача або висновку експерта, які б спростовували розрахунок суми збитків, завданих у результаті пошкодження транспортних засобів MAN TGX 18.480, д.р.н. НОМЕР_1 , та Bodex, д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Разом з цим, суд стягнув з відповідача судові витрати у сумі 55316 грн. 21 коп, серед яких містяться витрати на визначення вартості матеріального збитку у розмірі 11000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Долучені до матеріалів справи звіти про визначення вартості матеріального збитку не є висновками, складеними за результатами проведення судових експертиз, й нормами ЦПК України не передбачена можливість відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням оцінки, за наслідками якої складається відповідний звіт.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача 11000 грн. витрат на визначення вартості матеріального збитку.

Зменшенню також підлягає і сума судового збору у розмірі 165,01 грн як зайво стягнута.

Отже, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду в частині розподілу судових витрат змінити, зменшивши розмір судових витрат, які підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Європа Транс Агро» із 55316 грн. 21 коп. до 44 151 грн. 19 коп.

В решті рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кочина Сергія Сергійовича, задовольнити частково.

Рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирського області від 27 грудня 2023 року в частині розподілу судових витрат змінити, зменшивши розмір судових витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро», із 55316 грн. 21 коп. до 44 151 грн. 19 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді :