Ухвала

08 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 280/1099/19

провадження № 61-14243ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Опанасюка Сергія Павловича як представника ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 березня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги, просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 31 травня 2018 року № ZRH0GA у розмірі 907 423,81 грн.

Коростишівський районний суд Житомирської області рішенням від 04 березня 2024 року позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 31 травня 2018 року № ZRH0GA у розмірі 907 423,81 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 873 937,44 грн; заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 01 вересня 2020 року до 06 листопада 2020 року - 33 486,37 грн. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Житомирський апеляційний суд постановою від 26 вересня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Опанасюка С. П. залишив без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 березня 2024 року - без змін.

25 жовтня 2024 року адвокат Опанасюк С. П. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 березня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року у цій справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом із цим, адвокат Опанасюк С. П. як представник ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги, яке мотивовано тим, що ОСОБА_1 має сплатити судовий з бір за подання касаційної скарги в розмірі 23 858,99 грн. Разом із тим, існують об`єктивні обставини, які унеможливлюють сплату нею судового збору у наведеному розмірі, а саме: інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, що підтверджує наявність примусового виконання у виконавчих провадженнях №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9 щодо боржника ОСОБА_1 . Станом на дату подання касаційної скарги усі її банківські рахунки та майно арештовані, а отже вона неспроможна сплатити необхідний судовий збір та перебуває у вкрай скрутному матеріальному стані. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за 2023 рік ОСОБА_1 не отримала жодних доходів. Отже необхідний розмір судового збору за подання касаційної скарги в будь-якому випадку є неспівставним її нульовому доходу за попередній рік. Ураховуючи наведене, заявник вважає, що є підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підтвердження наведеного заявником надано: Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 30 червня 2024 року, з яких видно, що за період з 1 кварталу 2023 року до 1 кварталу 2023 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня; копію постанови про арешт коштів ОСОБА_1 від 16 вересня 2024 року ВП № НОМЕР_7; витяг із системи АСВП щодо виконавчих проваджень зі змісту якого можливо встановити виключно реквізити боржника та стягувача у відкритих на даний час виконавчих провадженнях №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9.

Клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може...», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану(рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Наведені заявником доводи та надані докази не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору або свідчать про відсутність коштів для сплати судового збору, оскільки з наданих заявником доказів неможливо повністю встановити майновий стан ОСОБА_1 , що унеможливлює задоволення клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позовну заяву подано у 2019 році, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 921,00 грн, підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній станом на час подання позову у цій справі).

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 21 778,17 грн (907 423,81 грн х 1,5 % х 200 % х 0,8).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення) або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити адвокату Опанасюку Сергію Павловичу як представнику ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 23 липня 2024 року.

Касаційну скаргу адвоката Опанасюка Сергія Павловича як представника ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 березня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев