ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2088/24 Справа № 189/1720/21 Суддя у 1-й інстанції - Степанова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» про зміну формулювання підстав звільнення, відшкодування середнього заробітку під час вимушеного прогулу,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кучма Людмила Володимирівна,

на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

07.12.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» про зміну формулювання підстав звільнення, відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року узадоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» про зміну формулювання підстав звільнення, відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.03.2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кучма Людмила Володимирівна залишено без задоволення, а рішення Покровського районного суду Дніпропетровського області від 31.08.2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15.11.2023 року касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково. Постанова Дніпровського апеляційного суду від 14.03.2023 року скасована, а справа передана на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09.01.2024 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 23.01.2024 року на визначений час.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

04.10.2022 року від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кучма Людмила Володимирівна надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що фактичне виселення позивача зі студентського гуртожитку та відсутність іншого житла, стало підставою для термінового звільнення у зв`язку з переїздом згідно з п.1 ст.39 КЗпП України.

Позивач був членом Профспілки яка провела засідання 17.08.2021 року, але про це засідання він дізнався лише 29.08.2021 року.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що 17.08.2021 року Новомосковською районною організацією профспілки було надано згоду на звільнення Позивача з зв`язку з прогулом без поважних причин, а тому звільнення Позивача було проведено з додержанням вимог трудового законодавства. В задоволенні апеляційної скарги просять відмовити.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник ОСОБА_1 адвокат Кучма Л.В. доводи апеляційної скарги підтримала, просила задовольнити.

Представник Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» Куценко О.І. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, пояснивши, що звільнення відповідача було проведено з додержанням всіх вимог законодавства.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

ОСОБА_1 у 2019 році закінчив Державний заклад «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України» та згідно наказу Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації №968-0 від 19.07.2019 року був зарахований на посаду лікаря-інтерна з подальшим працевлаштуванням в КП «Новомосковська ЦРЛІЛ», яке в подальшому було перейменовано на КЗ «Новомосковська ЦРЛ» ДОР.

12 липня 2019 року між КЗ «Новомосковська ЦРЛ» ДОР в особі керівника головного лікаря ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була укладена Угода №48 про проходження інтернатури та відпрацювання трьох років після закінчення інтернатури, відповідно до якої заклад охорони здоров`я зобов`язується: - зарахувати випускника на посаду лікаря (провізора) інтерна для проходження інтернатури за спеціальністю «внутрішні хвороби», на підставі диплому, даної Угоди та наказу департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської облдержадміністрації, - після закінчення навчання в інтернатурі та одержання сертифікату з відповідною спеціальністю працевлаштувати на посаду «лікаря терапевта», де випускник зобов`язаний відпрацювати не менше трьох років. Випускник зобов`язується: оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою фахівця за спеціальністю внутрішні хвороби, прибути після закінчення навчання в інтернатурі на посаду лікаря терапевта та відпрацювати не менше трьох років. Цією угодою також передбачено, що у разі не прибуття молодого фахівця на зазначену посаду або відмови приступити до роботи, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, за невиконання навчального плану та програми інтернатури, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов`язаний відшкодувати вартість навчання в інтернатурі та компенсувати закладу охорони здоров`я всі витрати, пов`язані з навчанням в інтернатурі (а.с. 16).

27.07.2019 року ОСОБА_1 був прийнятий в члени профспілки працівників КЗ «Новомосковська ЦРЛ» ДОР», на підставі заяви від 27.07.2019 року (а.с. 17).

Згідно записів вказаних у копії трудової книжки, серії НОМЕР_1 від 31.07.2019 року, 01.10.2019 року КЗ «Новомосковська ЦРЛ» ДОР», реорганізовано шляхом перетворення на КП «Новомосковська ЦРЛ» ДОР», та в подальшому перейменовано на Комунальне підприємство «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування».

Як вбачається з інформації наявної у трудовій книжці, з 01.08.2021 року позивач ОСОБА_1 переведений з посади лікарня інтерна на посаду «лікаря терапевта приймального відділення», на підставі наказу № 423-к/тр від 22.07.2021 року.

З копії паспорта, серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Покровським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 12.09.2012 року та копії довідки виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області від 20.08.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 з 06.07.2021 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-8, 25).

06.08.2021 року ОСОБА_1 подав заяву на ім`я головного директора КП «Новомосковська ЦРЛ» ДОР ОСОБА_2 про звільнення його з посади лікаря приймального відділення з 09.08.2021 року за власним бажанням у зв`язку з терміновим переїздом (а.с. 22).

09.08.2021 року ОСОБА_1 знову подав заяву на ім`я головного директора КП «Новомосковська ЦРЛ» ДОР Михайлюти В.В., в якій зазначено, що він не погоджується з рішенням про його звільнення на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Вважає, причину не виходу на чергування поважною, у зв`язку з перебуванням за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Просив направити трудову книжку поштою (а.с. 23).

З копій актів про відпрацювання робочого часу від 06.08.2021 року, 09.08.2021 року, 12.08.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці 06.08.2021, 09.08.2021 року, 12.08.2021 року (а.с. 27-29).

Як вбачається з копії подання №66 від 13.08.2021 року, головний директор КП «Новомосковська ЦРЛ» ДОР звернувся до Новомосковської районної організації профспілки працівників охорони здоров`я про надання згоди профспілки про звільнення лікаря ОСОБА_1 згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогули без поважних причин (а.с. 26).

Як вбачається з копії листа Новомосковської районної організації профспілки працівників охорони здоров`я від 17.08.2021 року та витягу з протоколу №8 від 17.08.2021 року засідання Новомосковської районної організації профспілки працівників охорони здоров`я, Новомосковською районною організацією профспілки працівників охорони здоров`я надано згоду на звільнення на ОСОБА_1 лікаря терапевта приймального відділення згідно п.4 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин (а.с. 30-31).

Згідно копії наказу від №546-к/тр 17.08.2021 року, ОСОБА_1 був звільнений згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з прогулом без поважних причин (а.с. 10).

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції цілком обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Відповідно до п. 6 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 25.12.1997 року № 367 «Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» випускники, які уклали угоду з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, а також ті, що почали навчання до 1996 року за державним замовленням без укладення угоди, зобов`язані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки.

Відповідно до статті 197 КЗпП України молодим спеціалістам - випускникам закладів освіти державної форми власності, потреба в яких раніше була заявлена підприємствами, установами, організаціями, надається робота за фахом на період не менше трьох років у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

На виконання Угоди №48 про проходження інтернатури та відпрацювання трьох років після закінчення інтернатури, відповідач в повному обсязі виконав свої зобов`язання, а саме зарахував позивача на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю «Внутрішні хвороби» та після закінчення інтернатури і отримання сертифіката лікаря-спеціаліста позивач ОСОБА_1 01.08.2021 року був переведений на посаду лікаря терапевта приймального відділення КП «Новомосковська ЦРЛІЛ».

Вступаючи на навчання за державним замовленням та укладаючи відповідну Угоду, позивач був обізнаним із фактом необхідності проходження інтернатури та відпрацювання певного строку після закінчення навчання.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 4 ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкого представника) первинної профспілкової організації, членом якої є позивач.

ОСОБА_1 09.08.2021 року, 12.08.2021 року був відсутній на робочому місці, згідно графіка табеля обліку використання робочого часу, про що складені відповідні акти ( а.с.27-29;78).

В зв`язку з чим, 13.08.2021 року відповідачем було направлено подання до Новомосковської районної організації профспілки працівників охорони здоров`я про надання згоди профспілки про звільнення лікаря ОСОБА_1 згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогули без поважних причин. Згідно рішення Новомосковської районної організації профспілки працівників охорони здоров`я №8 від 17.08.2021 року, профспілковий комітет надав згоду на звільнення ОСОБА_1 лікаря терапевта приймального відділення згідно п.4 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин. (а.с.26; 30-31).

Постановою Верховного Суду від 15.11.2023 року касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково. Постанова Дніпровського апеляційного суду від 14.03.2023 року скасована, а справа передана на новий апеляційний розгляд.

У постанові Верховного Суду зазначено, що під час нового розгляду справи апеляційному суду належить перевірити дотримання Новомосковською районною організацією профспілки працівників охорони здоров`я під час вирішення питання про надання згоди на звільнення позивача, визначеного статтею 43 КЗпП України, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази; дати правову оцінку доводам і відзивам сторін, вирішити справу по суті позовних вимог в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального та процесуального права, ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст.417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

За таких умов колегія суддів апеляційного суду звернулась з відповідною ухвалою від 23.01.2024 року до Профспілкової організації Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» для розгляду питання щодо надання або ненадання згоди на звільнення позивача ОСОБА_1 у присутності останнього з огляду на таке.

На виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23.01.2024 року Новомосковською районною організацією профспілки працівників охорони здоров`я було розглянуте питання щодо згоди на звільнення ОСОБА_1 (т.2 а.с.70-73). Як вбачається з витягу з протоколу № 2 засідання Новомосковською районної організації профспілки працівників охорони здоров`я, ухвалили надати згоду комунальному підприємству «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» на звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря-терапевта приймального відділення на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

При цьому ОСОБА_1 двічі збув запрошений на засідання (т.2 а.с.74, 79), кожен раз замість ОСОБА_1 приходили листи від його представника, адвоката Кучми Л.В., в останньому листі ОСОБА_3 просила провести засідання без їх участі, взявши до уваги письмові пояснення (т.2 а.с.80-81).

Засідання Новомосковською районної організації профспілки працівників охорони здоров`я було проведено без ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений та запрошений на дане засідання, та з врахуванням його письмових пояснень з цього питання.

Виселення позивача зі студентського гуртожитку не є поважною причиною для прогулу.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кучма Людмила Володимирівна залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 30.04.2024 року.

Судді: