Справа № 439/1113/24 Провадження № 4-с/439/4/24
УХВАЛА

про часткове задоволення скарги учасника виконавчого провадження

28 червня 2024 року м. Броди Львівської області

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Марків Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Кашуби Л.О.,

у відкритому судовому засіданні, розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії в.о. начальника Бродівського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

встановив:

Заявник звернулася до суду із скаргою на дії в.о. начальника Бродівського ВДВС.

В скарзі (а.с. 1 4) викладено наступну позицію.

На примусовому виконані Бродівського ВДВС (далі ВДВС) перебували виконавчі провадження:

-№ 28612690 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 75 937 грн.;

-№ 28613548 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 120 грн.;

-№ 33537134 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 1 098 044,74 грн.

На підставі постанов державного виконавця від 09 вересня 2011 року у виконавчому провадженні № 28612690 та від 23 липня 2012 року у виконавчому провадженні № 33537134 накладений арешт на все майно боржника ОСОБА_1 .

Виконавчі провадження № 28612690 та № 28613548 завершені 26 жовтня 2011 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю у боржника майна. З цих же підстав 13 березня 2013 року завершене й виконавче провадження № 33537134. Проте рішення про скасування арешту державним виконавцем не прийняті.

Листом від 13 травня 2024 року в.о начальника ВДВС (одержаним представником заявника 14 травня 2024 року) повідомлено про відсутність інших підстав для зняття арешту майна боржника ніж відповідне рішення суду.

За вказаних обставин та враховуючи тривалість часу, який сплив з дня завершення виконавчих проваджень, ОСОБА_1 просила:

-визнати протиправними дії в.о. начальника ВДВС щодо відмови у прийнятті постанови про скасування арештів, накладених на майно боржника ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях № 28612690 та № 33537134;

-зобов`язати в.о. начальника ВДВС усунути порушення прав ОСОБА_1 шляхом винесення постанов про скасування арештів, накладених на майно ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях № 28612690 та № 33537134.

Представником ВДВС поданий відзив.

У відзиві (а.с. 34 37) викладені наступні заперечення проти скарги.

Боржником не подано будь-яких документів, які б свідчили про сплату боргу нею або іншими боржниками, що б створювало підстави для зняття арешту, або про оскарження постанов про накладення арешту у встановленому порядку та їх скасування. На цей час матеріали виконавчих проваджень № 28612690, № 28613548 та № 33537134, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, знищені.

За наведених обставин представник ВДВС вважала, що оскаржувані дії державного виконавця вчиненні з дотриманням закону та прав заявника не порушують.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги; про причини неприбуття, їх поважність суд не повідомив; будь-яких заяв або клопотань від нього не надходило.

Судом встановлено, що 09 вересня 2011 року державним виконавцем Бродівського ВДВС Дитюк О.Р., на підставі виконавчого листа № 2-258, виданого Бродівським районним судом 26 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» 75 937,92 грн., відкрите виконавче провадження № 28612690 з накладенням арешту на майно боржника ОСОБА_1 (а.с. 9, 10).

Згідно із відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 6 7), на підставі постанови державного виконавця ВДВС Бродівського РУЮ Дитюк О.Р. від 09 вересня 2011 року у виконавчому провадженні № 28612690 накладено арешт на все нерухоме майно, належне ОСОБА_1 на праві власності. Станом на 12 березня 2024 року це обтяження не скасоване.

26 жовтня 2011 року виконавчий лист в цьому провадженні повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку із відсутністю майна в боржника (а.с. 9, 10).

В листі в.о. начальника ВДВС Мазурик Н. від 13 травня 2024 року (а.с. 8), одержаному представником боржника 14 травня 2024 року (а.с. 18), зазначено про відсутність підстав для скасування арешту майна ОСОБА_1 , передбачених ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, чинного на час завершення виконавчого провадження (далі Закон № 606-XIV), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, як підстава повернення виконавчого документу стягувачу, визначена п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII в чинній редакції (далі Закон № 1404-VIII).

Згідно зі ч. 1 ст. 30 та ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV, ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII, повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку із відсутністю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, не є формою закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 50 Закону № 606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно із ч. 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Суд вбачає, що повідомлений заявником час, коли вона дізналася про відмову в знятті арешту 14 травня 2024 року, не спростований. Скарга подана до суду 22 травня 2024 року, тобто в строк, визначений п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Суд вважає, що рішення про закінчення виконавчого провадження № 28612690, яке б потягло наслідки у виді зняття арешту боржника, державним виконавцем не приймалося.

Враховуючи наведене, оскаржувані в цьому провадженні дії посадових осіб ВДВС не суперечать приписам Закону № 606-XIV й Закону № 1404-VIII, та не можуть бути визнані протиправними.

Згідно із ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі № 2-356/12, від 03 листопада 2021 року в справі № 161/14034/20, від 22 грудня 2021 року в справі № 645/6694/15-ц, від 26 січня 2022 року в справі № 127/1541/14-ц, від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц, від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09, від 17 квітня 2024 року в справі № 442/5495/13-ц, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

З дня завершення виконавчого провадження № 28612690 минуло більш ніж 12 років, матеріали виконавчого провадження знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Право повторно пред`явити виконавчий документ протягом цього строку (до 26 жовтня 2012 року) стягувач не реалізував.

Суд визнає, що збереження арешту, накладеного державним виконавцем з метою виконання судового рішення, за відсутності відкритого виконавчого провадження та можливості продовження примусового виконання цього рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном боржника ОСОБА_1 це є підставою задоволення скарги в частині зобов`язання до зняття арешту майна у виконавчому провадженні № 28612690.

Скарга в частині оскарження дій державного виконавця у виконавчому провадженні № 33537134 підлягає поверненню заявнику.

Як встановлено ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Виконавче провадження № 33537134 відкрите 23 липня 2012 року державним виконавцем Бродівського ВДВС Пондор Р.В., на підставі виконавчого листа № 2/0417/4559/2012, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 08 червня 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» 1 098 044,74 грн.

Тобто, скарга щодо дій державного виконавця в цьому виконавчому провадженні підсудна Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Згідно з ч. 5 ст. 188 ЦПК України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Указана обставина є передбаченою п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України підставою для повернення скарги в цій частині заявнику.

Керуючись ст.ст. 258 260, 449 451 ЦПК України,

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 28612690 задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Бродівського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт майна боржника ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови від 09 вересня 2011 року у виконавчому провадженні № 28612690.

У визнанні протиправними дій в.о. начальника Бродівського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у прийнятті постанови про скасування арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 28612690, відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 , в частині поданій на дії в.о. начальника Бродівського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні № 33537134, повернути заявнику.

Ухвала набрала законної сили 28 червня 2024 року з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.

Суддя Т.А. Марків