КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/8905/2024
У Х В А Л А

19 вересня 2024 року м. Київ

Справа № 752/13051/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

вирішуючи питання щодо виконання ухвали Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року про витребування інформації

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини і стягнення аліментів та

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування в особі Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_3 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року, ухвалене у складі судді Кордюкової Ж.І.,

встановив:

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому просила:

- визначити місце проживання сина - ОСОБА_4 з матір`ю - ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , у розмірі заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про визначення проживання малолітньої дитини, в якому просив:

- відмовити у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітнього сина з матір`ю та стягнення аліментів,

- визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 .

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року позов ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - задоволено.

Визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.09.2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні первісного позову в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 березня 2024 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2 відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 06 травня 2024 року справу призначено до розгляду в судове засідання на 10 липня 2024 року.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно ч. 3 ст. 84 ЦПК України, у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Відповідно до ч. 6-8 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвалою апеляційного суду, занесеною до протоколу судового засідання 10 липня 2024 року, задоволено клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про витребування з Державної прикордонної служби України відомостей про перетин кордону ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи представник позивача заперечував факт виїзду ОСОБА_1 з дитиною за межі України.

Разом з тим, в апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 стверджує, що 30.12.2022 року ОСОБА_1 , не повідомляючи його як батька дитини, вивезла малолітнього сина ОСОБА_4 , 2016 року народження, за кордон України, в напрямку Польщі, та перешкоджає батьку спілкуватись з дитиною, не повідомляючи місця фактичного перебування дитини.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 вказали, що відповідач працює в одній установі ( поліклініці) з позивачем ОСОБА_1 та бачить, коли вона є на роботі. При цьому причиною періодичної відсутності ОСОБА_1 на роботі, на думку відповідача, є те, що позивач виїжджає за кордон України, щоб відвідати сина ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що предметом спору є визначення місця проживання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також враховуючи існування об`єктивної неможливості відповідача самостійно отримати та подати докази, які є істотними для правильного вирішення справи, з метою повного, всебічного розгляду справи, колегія суддів визнала необхідним витребувати з Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) у період з 01 січня 2023 року по 10 липня 2024 року.

Ухвала Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року була прийнята без виходу до нарадчої кімнати, зміст ухвали викладено у протоколі судового засідання, як передбачено ч. 4 ст. 259 ЦПК України

11 липня 2024 року судом було надіслано запит до Державної прикордонної служби, в якому, з посиланням на ухвалу від 10 липня 2024 року, була витребувана інформація про перетин державного кордону України в період з 01 січня 2023 року по 10 липня 2024 року ОСОБА_1 .

Разом з тим, вимоги ухвали Київського апеляційного суду, зміст якої занесений до протоколу судового засідання від 10 липня 2024 року, Державною прикордонною службою виконано не було з вказівкою про відсутність ухвали як окремого процесуального документу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 248 ЦПК України, у протоколі судового засідання зазначаються ухвали суду, постановлені в судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати.

Як передбачено ч. 4, 5 ст. 259 ЦПК України, ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати. Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.

Частиною 1 ст. 368 ЦПК України визначено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 1 ст. 366 ЦПК України, після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій у разі необхідності та призначення справи до розгляду.

Керуючись ст. ст. 81, 84, 366 - 368 ЦПК України, суд

ухвалив:

Витребувати в Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) інформацію щодо перетину Державного кордону України громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у період з 01 січня 2023 року по 10 липня 2024 року.

Зобов`язати посадових осіб Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, б. 26) у визначені законодавством строки надати витребувану інформацію до Київського апеляційного суду (03110 м. Київ, вул. Солом`янська, 2а) .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.