ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Новікової Г.В.

суддів:Гапонова А.В.,Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мірошник Романа Сергійовича на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року (повний текст складено 15 липня 2024 року) у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що сторони у справі є власниками квартири АДРЕСА_1 . У судовому порядку позивачу було усунуто перешкоди у користуванні зазначеної квартирою з боку відповідачів, шляхом його вселення у квартиру АДРЕСА_2 . Після вселення у примусовому порядку до вказаної квартири виявилось, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 незаконно переобладнали квартиру, демонтувавши міжкімнатні перегородки, змінили метраж житлової площі кімнат, кухні та туалету, а також встановили у квартирі відео-спостереження.

Просив обов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відновити внутрішні перегородки і входи до приміщення згідно технічного плану квартири АДРЕСА_3 , мережі централізованого теплопостачання та демонтувати устаткування відео-спостереження в приміщеннях квартири.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року за клопотанням позивача призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту ОСОБА_4 (свідоцтво № НОМЕР_1 , видане рішенням Центральної ЕКК МЮУ № 15 від 30.09.2020 р.), який здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_4 ).

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

1) Які переобладнання та/або перепланування здійснені у квартирі АДРЕСА_1 ?

2) Чи мало місце внаслідок здійснених у квартирі АДРЕСА_1 переобладнань та/або перепланувань втручання в огороджувальні та несучі конструкції (конструктивні елементи будівлі) та/або інженерні системи загального користування багатоповерхової будівлі житлового будинку, яке не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо так, то в чому воно полягає?

3) Чи порушують виконані у квартирі АДРЕСА_1 переобладнання та/або перепланування санітарно-технічні вимоги та правила експлуатації будинку?

4) Чи відповідає існуюча внутрішньо-квартирна мережа опалення у квартирі АДРЕСА_1 проектній документації та вимогам будівельних норм і правил?

5) Якщо була здійснена заміна елементів мережі опалення, то чи призвело це до зниження її техніко-економічних показників та експлуатаційних характеристик внутрішньо-будинкової мережі опалення для інших співвласників багатоповерхової будівлі житлового будинку?

6) У випадку невідповідності здійсненних у квартирі АДРЕСА_1 переобладнань та/або перепланувань, у тому числі системи опалення, вимогам нормативно-правових актів, які ремонтно-будівельні роботи необхідно виконати для приведення квартири у належний стан?

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України. Витрати по оплаті експертизи покладено на позивача ОСОБА_2 Зупинено провадження на час проведення експертизи.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу від 09.07.2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Зазначає, що всупереч п. 5 ч. 1 ст. 183 ЦПК України позивачем у клопотанні про призначення судової експертизи не наведено жодних підстав для призначення експертизи та жодного обґрунтування таких підстав. З огляду на вказані обставини подане позивачем клопотання про призначення судової експертизи безальтернативно мало бути повернуто заявнику без розгляду на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України, що не було зроблено місцевим судом.

Також звертає увагу, що сформульовані до експерта питання не відповідають положенням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та одразу резюмують факт здійснення переобладнань (перепланувань) квартири без будь-яких належних доказів.

З огляду на наведені вище зауваження вважає, що висновок експерта з відповіддю на вказане питання не буде належним доказом у справі, адже не міститиме інформації щодо предмета доказування.

Наголошує, що суд першої інстанції не проаналізував чи буде призначення експертизи у даному випадку мати правовий вплив на обраний позивачем спосіб захисту його прав, у межах спірних правовідносин, зокрема, чи вплинуть можливі висновки експерта на можливість встановлення наявності чи відсутності порушеного права позивача.

Крім того вважає безпідставним доручення проведення експертизи недержавному судовому експерту ОСОБА_4 , об`єктивність та неупередженість якого викликає сумніви через закінчення строку дії його свідоцтва, а не Дніпровському науково-дослідному інституту судових експертиз, який має багатий досвід у цій сфері. Крім того, вважав недоречним посилання суду першої інстанції на загруженість експертів вказаної експертної установи та орієнтовний термін проведення ними такої експертизи, оскільки судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях .

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишити оскаржувану ухвалу від 09.07.2024 року без змін, як законну та обґрунтовану. Також просив стягнути з заявника на користь позивача судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Зокрема наголошував, що призначення судом за його заявою технічної експертизи є вчиненням передбаченої ЦПК дії для збирання доказів та спрямування судового розгляду на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи. Також звертає увагу, що представником апелянта у відзиві на позовну заяву відхиляються надані позивачем докази на підтвердження переобладнання квартири як неналежні через відсутність висновку фахівця у цій сфері. А тому саме заперечення з боку відповідача стали підставою для звернення із клопотанням про призначення експертизи. Крім того наголошу, що питання за якими має бути проведена експертиза, визначається судом, враховуючи обставини справи та вимоги закону. Зважає посилання апелянта на затягування розгляду справи у зв`язку із призначенням експертизи без підставними оскільки він сам двічі звертався до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, що вказує на зловживання процесуальними правами. Наголошує, що експерт чи експертна установа визначається судом самостійно і враховуючи обставини справи це не обов`язково має бути спеціалізована державна установа. Звертає увагу, що строк дії свідоцтва експерта у разі закінчення його дії під час воєнного стану пролонгується на строк його дії.

В судове засідання,проведене в режимі відео конференції, з`явились представник ОСОБА_1 адвокат Мірошник Р.С., ОСОБА_2 та його представник адвокат Товстий К.А..

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить конверти із позначеннями АТ «Укрпошта» про причини не вручення судової повістки на ім`я ОСОБА_3 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно із ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до ч.13 ст.128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має електронного кабінету, та технічної можливості повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,що ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним вище позовом та просив зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відновити внутрішні перегородки і входи до приміщення згідно технічного плану квартири АДРЕСА_3 , мережі централізованого теплопостачання та демонтувати устаткування відео-спостереження в приміщеннях квартири.

У травні 2024 року позивачем було подано клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої просить поставити питання:

- Чи мало місце за наслідками проведення будівельних-ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_1 втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування багатоповерхової будівлі житлового будинку?

- Чи відповідає існуюча внутрішньо-квартирна мережа опалення квартири АДРЕСА_1 специфікації проектної документації, чи здійснена заміна елементів вказаної мережі на аналогічні, чи ця заміна не суперечить вихідним даним на проектування, чинним будівельним нормам, експлуатаційній надійності, економічним вимогам, покращує техніко-економічні показники, чи відбулося при заміні елементів мережі перерахування та визначення її нових характеристик, у тому числі настройки клапанів та іншого обладнання для запобігання зниження експлуатаційних характеристик внутрішньо-будинкової мережі опалення для інших співвласників багатоповерхової будівлі житлового будинку?

Проведення експертизи позивач просив доручити судовому експерту ОСОБА_4 , який здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_4 .

Призначаючи судову будівельно-технічну експертизу, суд першої інстанції виходив із того, що предметом даного позову є відновлення стану квартири, який існував до її переобладнання, з яким не погоджуються відповідачі та наголошують на його відсутності, а тому для належного встановлення обставин справи необхідні спеціальні знання в будівельно-технічній сфері.

З такими висновками суду першої інстанції можливо погодитись з огляду на наступне.

За вимогами ст.ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Приписами статті 81 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідно до частини першої статті 102 ЦПК висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Частиною другою статті 102 ЦПК встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч.1, 3-6 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник між сторонами з приводу усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом відновлення її вигляду у відповідності до технічного плану та інвентаризаційної справи, а відповідачі заперечували проти цього та наголошували, що таких змін у квартирі не було.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначення експертизи для з`ясування обставин справи, які стосуються визначення наявності чи відсутності переобладнань в квартирі та шляхи їх усунення, а тому питання, які поставлені судом першої інстанції в ухвалі про призначення експертизи не виходять за предмет доказування.

Доводи про те, що суд першої інстанції неправильно визначив експерта для проведення будівельно-технічної експертизи не можуть бути прийняті до уваги.

У відповідності до положень ст. 103 ЦПК України суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Крім того, слід звернути увагу на те, що сторони не досягли згоди щодо визначення експертної установи.

З приводу закінчення повноважень експерта, то як правильно зазначив суд першої інстанції, згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14.03.2022 № 1138/5 «Про деякі питання забезпечення судово-експертної діяльності в умовах воєнного стану», який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 16.03.2022 за № 326/37662, продовжено строк дії свідоцтв про присвоєння кваліфікації судового експерта судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, та судовим експертам науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України, які до введення воєнного стану в Україні подали заяви та документи для проходження атестації в Центральній експертно-кваліфікаційній комісії при Міністерстві юстиції України з метою продовження строку дії свідоцтв, а також свідоцтв про присвоєння кваліфікації судового експерта, строк дії яких закінчується у період дії воєнного стану, або протягом одного місяця після припинення чи скасування воєнного стану (пункт 4 Наказу).

Інші доводи скарги, щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції про призначення експертизи в справі, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала відповідає вимогам ст. 104, 263 ЦПК України, і її слід залишити без змін.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Також у ч. 2 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на наведене та враховуючи те, що відповідно до положень ст.141 ЦПК України право на відшкодування витрат на правову допомогу у відповідності до положень ЦПК України виникає у сторін після розгляду справи по суті, то підстав для відшкодування судових витрат не має. Зазначений висновок узгоджується з положеннями пункту 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» яким роз`яснено, що у випадку коли судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги на ухвалу суду буде здійснено судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи по суті спору.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мірошник Романа Сергійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2024 року.

Судді: