РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2024 с-ще Тиврів 145/1311/24

2/145/1040/2024

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іванця В. Д. ,

за участю секретаря Штотько А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2024 до Тиврівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що між нею та відповідачем 24.07.2015 був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис 49.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу будуть проживати з нею.

Спільного майна вони не мають.

Шлюб фактично розпався, вони протягом останніх двох років шлюбних відносин не підтримують, не ведуть спільного господарства, спільно не проживають, втратили взаємні почуття один до одного, втратили взаємоповагу. На даний час між ними склались неприязні відносини, примирення не можливе.

Просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - ОСОБА_5 .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що 24.07.2015 зареєстровано шлюб між сторонами, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.2). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - ОСОБА_5 , дружини - ОСОБА_5 .

Сторони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвами про її народження (а.с.3,4), які після розірвання шлюбу проживатимуть із позивачкою.

Шлюб фактично розпався. Сторони шлюбних відносин не підтримують, останніх два роки проживають окремо, втратили взаємні почуття, примирення неможливе.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. 110, 112, 113, 114 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24 липня 2015 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 49.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 20 вересня 2024 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Іванець В.Д.