Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

30 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Осіпука В. В., вивчивши апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2024 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року АТ «А-Банк» звернулося до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг № б/н від 14 червня 2018 року в розмірі 66326 грн 94 коп., з яких: 39 586,23 грн заборгованість за кредитом, 26740,71 грн заборгованість за відсотками.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Вважаючи рішення суду незаконним, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , не сплативши судовий збір, оскаржив його в апеляційному порядку. Крім того, посилаючись на важке матеріальне становище свого довірителя, просив суд звільнити останню від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою цієї статті з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, у випадку якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до статті 12 ЦПК України особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність можливості у апелянта сплатити судовий збір за оскарження судового рішення, апеляційний суд зазначає, що подані разом з апеляційною скаргою відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та військового збору щодо відсутності у відповідача доходу за 2023 рік не є безумовною підставою для звільнення останньої від сплати судового збору чи зменшення його розміру, а саме по тій причині, що апелянтом не надано інших доказів на підтвердження реального майнового стану його довірителя, зокрема на підтвердження наявності/відсутності рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, довідок про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківських документів про відсутність на рахунку коштів, довідки фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, а також довідки про доходи за перший квартал 2024 року.

За таких обставин суд позбавлений можливості встановити чи перевищує розмір судового збору 5% розміру отриманих ОСОБА_1 доходів за попередній календарний рік, що слугувало б підставою для звільнення її від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Наведені представником відповідача доводи не дають достатніх підстав для звільнення його довірителя від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, що відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Крім того, апеляційний суд враховує те, що передбачена статтею 8 Закону України «Про судовий збір» можливість звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, і застосовується як правило у виключних випадках.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення останньої від сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід відмовити, оскільки наданих апелянтом доказів недостатньо для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони.

Згідно з ч. 2 ст. 4 цього Закону за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, апелянту за подання апеляційної скарги слід сплатити судовий збір в розмірі (2684 * 150%) 4026 грн судового збору за наступними реквізитами: отримувач УК у м. Луцьку /Луцьк ОТГ/ 22030101; код отримувача: 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0003550; призначення платежу:*; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8) або реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) чи серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом АТ «А-Банк» (назва установи, організації чи ПІБ позивача), на рішення суду від 12 березня 2024 року (Дата оскаржуваного рішення), по справі 161/20097/23 (номер справи), Волинський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

На підтвердження сплати судового збору до Волинського апеляційного суду необхідно надати оригінал квитанції про оплату.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені рішення або ухвала, що оскаржуються.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що апелянт оскаржує рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2024 року, а в прохальній її частині просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2023 року.

Враховуючи наведені вище обставини та керуючись ст. 357 ЦПК України, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 слід залишити без руху для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання вказаних вимог суду у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ч. 4 ст. 356, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 381 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2024 року залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог суду апеляційна скарга буде визнана неподаною й повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя