ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8410/24 Справа № 201/8262/24 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Барильської А.П.

суддів: Демченко Е.Л., Пищиди М.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2024 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта до ОСОБА_1 про відшкодування суми в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія Оранта (далі - ПАТ НАСК Оранта) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування суми в порядку регресу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2024 року справу передано за підсудністю до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.

В апеляційній скарзі ПАТ НАСК Оранта посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2024 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що факт того, що відповідач немає зареєстрованого місця проживання на території, яка відноситься до підсудності Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська не свідчить про порушення ними правил підсудності, оскільки позови про відшкодування шкоди можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди (ч.6 ст.28 ЦПК України). Звертають уваги на те, що позови з діяльності філії можуть пред`являтися також за її місцезнаходженням.

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга ПАТ НАСК Оранта на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2024 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Передаючи справу за підсудністю до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, суд першої інстанції виходив із того, що з отриманої інформації з системи «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що відповідач зареєстрованим не значиться. За інформацією, що міститься в постанові Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року, адресою проживання відповідача зазначено: АДРЕСА_1 , що за територіальністю відноситься до Шевченківського (Бабушкінського) району м. Дніпра.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За положеннями ст.ст.55,124 Конституції України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Право на суд стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Згідно із частиною першою статі 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Частиною першою статті 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справ до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції).

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (пункт 1 частини першої статті 31 ЦПК України).

Підсудність цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції, визначається статтями 2630 ЦПК України.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У той же час законодавець визначив підсудність справ за вибором позивача (альтернативна підсудність), зокрема, частина 6 статті 28 ЦПК України, на яку міститься посилання в апеляційнй скарзі, передбачає, що позови про позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Стаття 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, в яких встановлена підсудність за вибором позивача. Тобто останньому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

За змістом наведеного можна дійти висновку, що не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

З матеріалів справи встановлено, що ПАТ НАСК Оранта звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування суми в порядку регресу та просили стягнути з відповідача в порядку регресу 9824,26 грн.

Колегія суддів наголошує на тому, що з урахуванням позиції Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2019 року у справі №752/22030/18, спір щодо регресного відшкодування сплачених позивачем коштів не є спором про відшкодування шкоди, тому підстави для визначення підсудності справи в порядку ч. 6 ст. 28 ЦПК України відсутні.

Посилання апеляційної скарги на ч. 7 ст. 28 ЦПК України, згідно якої позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи пред`являються за місцем їх знаходження також відхиляються, оскільки як встановлено вище спір виник з приводу стягнення регресного відшкодування та відповідачем у справі є фізична особа.

Згідно абзацу 2 ч. 1 першої та ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

З матеріалів справи вбачається, що із отриманої судом першої інстанції інформації з системі «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру, вбачається, що відповідач зареєстрованим не значиться.

В той же час, з постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, адресою проживання відповідача зазначено: АДРЕСА_1 , що за територіальністю відноситься до Шевченківського (Бабушкінського) району м. Дніпра.

За приписами ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними, а висновок суду першої інстанції про передачу справи за підсудністю є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а ухвалу суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л.Демченко

М.М. Пищида