РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2024 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді - Лисиченко С.М.,
за участю: секретаря судового засідання Сергієнко К.В.,
Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 08.11.2023 справу передано для розгляду до Київського районного суду м. Харкова.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2023 справа розподілена судді Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
Вказує, що відповідно до Закону України 7441-1"Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо підтримки позичальників, майно яких було знищено або отримало пошкодження внаслідок збройної агресії російської федерації проти України", громадяни країни можуть списати свої борги перед банками за умови, що станом на 23.02.2022 не було заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості та довідки, яка додана до матеріалів справи вбачається, що станом на 24.02.2022 у неї заборгованості та прострочених платежів за кредитним договором, який встановлений графіком погашения щомісячних платежів, який є основною частиною кредитного договору, заборгованості не має.
Згідно зі ст. 141 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" Торгово- промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Не потрібно отримувати на теперішній час сертифікат, якщо воєнний стан в країні введений в дію указом Президента України є загальнодоступним, а тому доводити обставини, які є загальновідомими не має можливості, тим більше техніка за кредитні кошти придбана знаходиться зараз з серпня 2022 року на окупованій території і підприємство ні вона не працює.
На підставі викладеного, просить суд врахувати вищезазначені обставини та правові обгрунтування і частково задовольнити позовні вимоги Акціонерного Товариства «Таскомбанк».
Стосовно паданих до відзиву платіжних інструкцій щодо погашения заборгованості, зазначає, що всі платежі відповідачки враховано, та сума позовних вимог зазначена з врахуванням вищезазначених платежів. Також платежі прослідковуються в розрахунку заборгованості.
ВКазує, що форс-мажорними визнаються падзвичайні та невідворотні обставини, що обективно, угоди тощо), ободликонання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Дане легальне визначення обставин непереборної сили знайшло своє закріплення вч 2 ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР і є ключовим для нашого законодавства в цій царині.28 лютого 2022 року, у зв`язку з широкомасигтабним вторгненням росії в Україну, Торгово-промислова палата розмістила на своєму офіційному сайті лист, яким засвідчила, що збройна агресія рф є форс-мажорною обставиною в контексті українського законодавства. При цьому, сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (Постанови Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 911/589/21, від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 25.11.2021 у справі № 905/55/21).
У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 912/750/22 викладено висновок про те, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не можна вважати сертифікатом у розумінні ст. 14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні", а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли пастати певні форс-мажорні обставини.
Отже, лист ТІІІ від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є доказом настания форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії російської федерації. Кожен суб`єкт господарювання, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, мас доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. У зв`язку з викладеним просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В позовній заяві представник позивача ОСОБА_2 просила провести розгляд даної справи без участі сторони позивача.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв чи клопотань до суду ненадходило.
Згідно із ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в справі доказів.
Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Відповідно до п.1.2. Кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту кредит на будь-які цілі; сума кредиту 103097,06 гривень; строк, на який надається кредит 36 місяців.
Згідно з п. 1.3. Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на визначених договором умовах.
Пунктом 2.1 Договору позичальник підтвердила, що до укладення цього договору ТОВ «ФК «ЦФР» надав їй інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обгрунтованого рішення про укладення цього Договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту (Паспорт споживчого кредиту) відповідно до затвердженої законодавством форми.
Позичальник повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги (п. 2.2. Кредитного договору)
Згідно з п.3.3, 3.4 Договору, всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР». Цей Договір, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 30.08.2021 складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей договір підтверджує, що свій примірник цього Договору він отримав.
Відповідно до основних умов кредитування з урахуванням побажань позичальника, які містять положення Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5702635, які особисто підписала відповідачка, сума кредиту 103097,06 гривень, строк користування - 36 місяців, річні проценти 11,99% від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 3,19% від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (п. 4 Паспорта кредиту).
Судом встановлено та не заперечується відповідачкою, що ТОВ «ФК ЦФР» на виконання умов договору надано кредитні кошти у розмірі 103097,06 гривень.
Зазначений факт також підтверджується даними виписки по особовому рахунку за період з 29.10.2021 по 22.10.2023.
Відповідачка не заперечує факт наявності за нею заборгованості за Кредитним договором, разом з цим не погоджується із розміром нарахованих відсотків.
01 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Центр Фінансових рішень» (Первісний кредитор) та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги №01/09/21 (далі - договір відступлення прав вимоги), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ПАТ «ТАСКОМБАНК» свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. (п. 2.1).
Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями ст. 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимогами цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
При цьому, відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За нормами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
За змістом ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Судом встановлено, Кредитний договір між сторонами укладено на строк 36 місяців. Згідно графіку платежів останній платіж відповідач повинен був здійснити 01.11.2024.
Тобто, позивачем було змінено строк повернення кредитних коштів встановлений Кредитним договором.
Суд зазначає, що зі спливом строку кредитування чи пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто, позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до ст.1048 ЦК України.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.
З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що позивач не мав права нараховувати відповідачці відсотки за користування кредитними коштами за період з 28.04.2023 по 22.10.2023.
Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2352,25 грн. (2746,67 грн. х 85.64 %:100 %).
Керуючись ст. 3,12,13,81,141,259,263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» судовий збір у розмірі 2352 (дві тисячі трисита пятдесят дві) грн. 25 коп.
В задоволені іншої частини позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», , адреса: м.Київ, вул. Симона Петлюри,30;

відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя - С.М. Лисиченко