Справа № 201/6123/23
Провадження № 2/0203/181/2024
УХВАЛА

01 квітня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в місті Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Потапової В.С.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача про витребування доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

Чергове підготовче засідання було призначене судом на 01.04.2024 року, в яке з`явились представники сторін.

Під час підготовчого засідання представник відповідача подала до суду письмове клопотання про витребування доказів, в якому вона зазначила, що для проведення судової почеркознавчої експертизи необхідні оригінали документів, які відсутні у відповідача, а знаходяться у інших осіб, а саме: акт приймання-передачі майна від 22.10.2019 року, складений між ТОВ «Лібертон» та ОСОБА_4 , ким та коли посвідчений неможливо встановити з доданої до позову копії. Тому представник відповідача просить суд:

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лібертон» оригінал Акту приймання-передачі майна від 22.10.2019 року, складеного між ТОВ «Лібертон» та ОСОБА_4 , на підставі якого була здійснена державна реєстрація права власності за ОСОБА_4 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49409505 від 29.10.2019 року, державний реєстратор Дворецька Юлія Олексіївна).

Під час судового засідання представник відповідача підтримала вимоги клопотання та просила суд їх задовольнити, підстави звернення до суду з клопотанням пояснила суду таким чином, як про це вказано вище. Також представник відповідача пояснила, що витребувані докази стосуються предмета спору та необхідні з метою вирішення клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача про витребування доказів, просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що акт приймання-передачі майна не має значення для правильного вирішення справи. Оскільки, на думку представника позивача, вирішення питання про те, яким чином відповідач набула майно, є підставою для нового позову.

Суд, заслухавши пояснення та думки учасників справи, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить таких висновків.

Судом встановлено, що предметом позову є стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування збитків, завданих позивачу вилученням у нього квартири за рішенням суду з підстав, що виникли до моменту його продажу, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 28.01.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №217. Вказаний договір купівлі-продажу від 28.01.2020 року рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2021 року, справа №203/2942/20, провадження №2/0203/130/2021, яке набрало законної сили станом на 07.07.2021 року, було визнано недійсним.

Також в матеріалах справи міститься копія акта приймання-передачі майна від 22.10.2019 року, яка за змістом нечитабельна.

Листом КП «ДМБТІ» ДМР від 14.03.2024 року за №2867 на виконання ухвали суду від 13.12.2023 року повідомлено суд про те, що документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії, зберігаються лише у реєстраційній справі у формі електронних копій документів. Доступ до даних документів можливий у відповідності до Порядку доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127. КП «ДМБТІ» ДМР не є вже органом державної реєстрації (відсутність доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) та не має можливості надати електронні копії документів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 4-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 6, ч. 7, ч. 8, ч. 9 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз викладених вище норм ЦПК України та матеріалів справи вказує, що докази, про витребування яких просить представник відповідача мають значення для об`єктивного та всебічного встановлення всіх обставин справи, правильного вирішення справи по суті спору, призначення та проведення судової експертизи.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність задоволення у повному обсязі клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 83, 84, 260, 261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про витребування доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів задовольнити повністю.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лібертон» оригінал Акту приймання-передачі майна від 22.10.2019 року, складеного між ТОВ «Лібертон» та ОСОБА_4 , на підставі якого була здійснена державна реєстрація права власності за ОСОБА_4 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49409505 від 29.10.2019 року, державний реєстратор Дворецька Юлія Олексіївна).

Копію ухвали суду направити для відома та виконання до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лібертон» (; адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 9; директор ОСОБА_5 ).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 08.04.2024 року.

Суддя Ф.М. Ханієва