Житомирський апеляційний суд
Справа 290/260/22
02 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючої судді : Талько О.Б.,
суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря Антоневської В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Борисової Лілії Вікторівни, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Романівської селищної ради Житомирської області, треті особи : державний нотаріус Романівської державної нотаріальної контори в Житомирській області Назарець Д.В., Селянське фермерське господарство "Шанс", про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та довідки Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області,
Також просив визнати недійсною довідку Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області про склад сім`ї ОСОБА_3 .
Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 6 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргу, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , залишено без задоволення, а рішення Романівського районного суду Житомирської області від 6 вересня 2023 року, без змін.
До суду апеляційної інстанції надійшла заява від представника ОСОБА_1 - адвоката Борисової Л.В., про ухвалення додаткового рішення. Заявник просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі у розмірі 18 600 грн., понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Зазначає, що до заперечення на відзив на апеляційну скаргу були додані копія договору про надання правничої допомоги № 42 , укладеного між адвокатом Борисовою Л.В. та ОСОБА_1 1 липня 2021 року та додаткова угода до цього договору від 17 січня 2022 року.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Борисової Л.В., підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до положень ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст.137 ЦПК України також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність"» передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Відповідно до статті 19 Закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Пунктом 6 частини 1 статті 1 цього Закону визначено, що до інших видів правової допомоги віднесено: види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 надавалася правнича допомога адвокатом Борисовою Л.В.
Договір про надання правової допомоги від 1 липня 2021 року та додаткова угода до вказаного договору від 17 січня 2022 року містять інформацію про те, що за надання правової допомоги Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар. Розмір гонорару Адвоката визначається за домовленістю сторін та у відповідних додатках до договору.
Позивач звернувся до суду із клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на їх неспівмірність.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, який підлягає відшкодуванню ОСОБА_2 необхідно зменшити до 5 000 грн, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, співмірності конкретним обставинам справи з урахуванням її складності та необхідних процесуальних дій сторони.
Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України суд
п о с т а н о в и в :
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Борисової Лілії Вікторівни, про ухвалення додаткового рішення, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуюча Судді: