Провадження № 2/761/2469/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив редакції інформаційного агентства «Медичні новини», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення трудових відносин, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив редакції інформаційного агентства «Медичні новини», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просила суд визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із Товариством з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив редакції інформаційного агентства «Медичні новини» () з 28 лютого 2023 року у зв?язку зі звільненням ОСОБА_1 із займаної посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив редакції інформаційного агентства «Медичні новини» за власним бажання на підставі ч.1 ст.38 К3пП України.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 30.03.2012 на підставі протоколу №4 Загальних зборів учасників ТОВ «Трудовий колектив редакції інформаційного агентства «Медичні новини», наказом від 30.03.2012 року №07/К призначено директором Товариства ОСОБА_1 . 14.02.2023 ОСОБА_1 подала заяву про звільнення із займаної посади директора ТОВ «Трудовий колектив редакції інформаційного агентства «Медичні новини» за власним бажанням з 28.02.2023. Відповідна заява була подана Відповідачу та направлена Загальним зборам Товариства та учасникам (засновникам) Товариства 14.02.2023 року. Заяви не отримані учасниками Товариства, що підтверджується відомостями з офіційного сайту Укрпошти. 14.02.2023 року Позивач звернулася до Загальних Зборів Товариства та учасників (засновників) Товариства із повідомленням про скликання позачергових загальних зборів учасників Товариства, у якому повідомила про необхідність проведення загальних зборів учасників Товариства у зв?язку з припиненням повноважень Позивача як директора Товариства з метою прийняття рішення про звільнення. Відповідно до протоколу №5 Загальних зборів Учасників Товариства, у зв?язку із відсутністю учасників Товариства загальні збори не відбулися та вирішити питання порядку денного не вдалося.

Ухвалою суду віл 06 червня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне.

30 березня 2012 року на підставі протоколу №4 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив редакції інформаційного агентства «Медичні новини» (надалі Товариство), наказом від 30 березня 2012 року №07/К призначено директором Товариства ОСОБА_1 .

Відповідно до статуту Товариства Учасниками Товариства є:

- ОСОБА_2 , яка володіє 50% Статутного капіталу Товариства

- ОСОБА_3 , який володіє 25% Статутного капіталу Товариства

- ОСОБА_4 який володіє 25% Статусного капіталу Товариства

14 лютого 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про звільнення із займаної посади директора ТОВ «Трудовий колектив редакції інформаційного агентства «Медичні новини» за власним бажанням з 28 лютого 2023 року.

Відповідна заява була подана Відповідачу та направлена Загальним зборам Товариства та учасникам (засновникам) Товариства ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 14.02.2023 року.

Заяви не отримані учасниками Товариства, що підтверджується відомостями з офіційного сайту Укрпошти.

Відповідно до пункту 6.1 статуту Товариства, Управління Товариством здійснюють Загальні Збори учасників.

Пунктом 6.9.6. статуту Товариства передбачено, що Збори учасників можуть скликатися також на вимогу Директора. Порядок денний розсилається не раніше, ніж за 20 днів до початку Зборів.

Пунктом 6.2.1. статуту Товариства передбачено, що до виключної компетенції Зборів учасників Товариства належить вирішення питання про створення та відкликання виконавчого органу Товариства.

14 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Загальних Зборів Товариства та учасників (засновників) Товариства із повідомленням про скликання позачергових загальних зборів учасників Товариства, у якому повідомила про необхідність проведення загальних зборів учасників Товариства у зв?язку з припиненням повноважень ОСОБА_1 як директора Товариства з метою прийняття рішення про звільнення.

У повідомлені Позивач зазначив, що скликає загальні збори на 1.6 березня 2023 року, за адресою, м. Київ, вул. Хрещатик, 6, оф. 5 о 10:00 годині.

У повідомлені було запропоновано наступний порядок денний зборів:

- Про звільнення з посади директора ТОВ «ТРУДОВИЙ КОЛЕКТИВ РЕДАКЦІЇ ІНФОРМАЦІЙНОГО АГЕНТСТВА «МЕДИЧНІ НОВИНИ» ОСОБА_1 за власним бажанням;

- Про призначення нового директора ТОВ «ТРУДОВИЙ КОЛЕКТИВ РЕДАКЦІЇ ІНФОРМАЦІЙНОГО АГЕНТСТВА «МЕДИЧНІ НОВИНИ»;

- Про призначення відповідальних осіб за проведення державної реєстрації (змін) Товариства.

Згідно з пунктом 6.6. статуту Товариства Збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Загальні Збори мали бути проведені 16 березня 2023 року, за адресою, м. Київ, вул. Хрещатик, 6, оф. 5 о 10:00 годині.

Відповідно до протоколу №5 Загальних зборів Учасників Товариства, у зв?язку із відсутністю учасників Товариства загальні збори не відбулися та вирішити питання порядку денного не вдалося.

Зазначені вище повідомлення не було отримано жодним адресатом та повернулось позивачеві.

Щодо позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Кодекс законів про працю України встановлює загальні вимоги до порядку розірвання трудових відносин, не враховуючи специфіку становища керівника господарського товариства. По суті, директор об`єднує в собі і статус найманого працівника (який визначається на підставі норм трудового права) і статус виконавчого органу господарського товариства (який визначається на підставі норм корпоративного права). Ні норми трудового договору, ні положення Статуту не повинні погіршувати становище директора порівняно з тим обсягом гарантій, наданих йому трудовим законодавством. Тобто, директор завжди може скористатися ст. 38 КЗпП України та ініціювати розірвання трудового договору за власним бажанням.

Відповідно до статті 3 КЗпП до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно з частиною четвертою статті 65 ГК у разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), у якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. За частиною шостою статті 65 ГК керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом), відповідно до закону.

Нормами ст. ст. 97, 99 ЦК України закріплено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

Згідно із ст. ст. 28, 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (далі - Закон) органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень.

Встановлено, що, реалізуючи своє право на звільнення, передбачене ч. 1 ст. 38 КЗпП України, позивач, у відповідності до положень Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю» ініціював скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив редакції інформаційного агентства «Медичні новини» для вирішення питання про його звільнення.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також з ініціативи виконавчого органу товариства, на вимогу наглядової ради товариства, на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства.

Згідно ч. 1-3 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення.

За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Згідно з частиною першою статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, № 21722/11, § 165).

З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини необхідно зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя».

У пункті 4 частини першої статті 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Згідно з частиною першою статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.

Передбачений частиною першою статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні.

За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

Елементом принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. Bulgaria», заява № 1365/07, § 39), «Олександр Волков проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява № 21722/11, § 170).

Частиною 2 ст. 5 ЦПК України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив припинити трудові відносини з відповідачем ТОВ «Трудовий колектив редакції інформаційного агентства «Медичні новини» у зв`язку зі звільненням з посади директора за власним бажанням.

Таким чином, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 5 ЦПК України, з урахуванням встановлених обставин справи та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між ОСОБА_1 та ТОВ «Трудовий колектив редакції інформаційного агентства «Медичні новини» суд вважає, що ефективним і таким, що не суперечить закону, у даному випадку буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин між вказаними сторонами на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, а тому наявні правові підстави для задоволення вказаного позову повністю.

На підставі Конституції України, ст. ст. 22, 36, 38 КЗпП України, та керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 55, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив редакції інформаційного агентства «Медичні новини», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення трудових відносин - задовольнити.

Визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із Товариством з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив редакції інформаційного агентства «Медичні новини» () з 28 лютого 2023 року у зв?язку зі звільненням ОСОБА_1 із займаної посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив редакції інформаційного агентства «Медичні новини» за власним бажання на підставі ч.1 ст.38 К3пП України.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив редакції інформаційного агентства «Медичні новини», адреса місцезнаходження - м. Київ, вул. Павлівська, буд. 22, ,

ОСОБА_2 , адреса місця проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий,

ОСОБА_3 , адреса місця проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий,

ОСОБА_4 , адреса місця проживання - АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомий.

Суддя: