КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 753/13192/23

номер провадження: 22-ц/824/767/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника CONFORMITY INVEST LIMITED «Конформіті інвест лімітед» - адвоката Данилової Вікторії Віталіївни на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року у складі судді Комаревцевої Л.В., у справі за позовом CONFORMITY INVEST LIMITED «Конформіті інвест лімітед» до ОСОБА_1 про визнання недійсним усного договору доручення та визнання недійсною довіреності,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року CONFORMITY INVEST LIMITED «Конформіті інвест лімітед» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним усного договору доручення та визнання недійсною довіреності.

Позовна заява мотивована тим, що 24 листопада 2016 року між позивачем та відповідачкою укладено усний договір доручення, відповідно до умов якого видано письмову довіреність 24 листопада 2016 року. Вказував, що відповідачка розпорядилась довіреністю на власний розсуд та самовільно без відома позивача відчужила 50% частки останнього в статутному капіталі ТОВ «Прінт Інжініринг»

З урахуванням наведеного, CONFORMITY INVEST LIMITED «Конформіті інвест лімітед» просило визнати недійсним усний договір доручення, укладений 24 листопада 2016 року між CONFORMITY INVEST LIMITED «Конформіті інвест лімітед» та ОСОБА_1 , визнати недійсною довіреність, видану 24 листопада 2016 року на ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом CONFORMITY INVEST LIMITED «Конформіті інвест лімітед» до ОСОБА_1 про визнання недійсним усного договору доручення та визнання недійсною довіреності.

Не погоджуючись з ухвалою судді першої інстанції, представник CONFORMITY INVEST LIMITED «Конформіті інвест лімітед» - адвокат Данилова В.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на неповне з`ясування суддею обставин справи та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач (юридична особа) звернувся до суду з позовом до відповідачки (фізичної особи) про визнання недійсним правочину, укладеного між позивачем та відповідачкою, а також про визнання недійсною довіреності, виданої позивачем на ім`я відповідачки. Вказує, що предметом оскарження у цій справі є правочин, стороною якого є фізична особа, яка не є підприємцем, тобто у розумінні ст.20 ГПК України ця справа не віднесена законом до юрисдикції господарську суду.

Зазначає, що за загальним правилом, яке визначене у ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Також, відповідно до ч.5 ст.186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстав, встановлених п.1 ч.1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Тому вважає, що дана справа за позовом CONFORMITY INVEST LIMITED «Конформіті інвест лімітед» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору доручення і довіреності належить до юрисдикції загальних судів, а саме, за місцезнаходженням відповідача - Дарницького районного суду міста Києва, оскільки відповідачем є фізична особа, яка не є підприємцем, яка не є і не була учасником позивача, яка не є і не була кінцевим бенефіціарним власником позивача.

Відповідачка не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направила.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак суд першої інстанції належним чином вимог закону не виконав, прийняв судове рішення без дотримання норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом CONFORMITY INVEST LIMITED «Конформіті інвест лімітед» до ОСОБА_1 про визнання недійсним усного договору доручення та визнання недійсною довіреності, суддя першої інстанції виходив із того, що позивач оскаржує правочин, а саме довіреність, видану CONFORMITY INVEST LIMITED «Конформіті інвест лімітед» відповідачці ОСОБА_2 , якою уповноважив останню: в цілому виконувати усі дії, необхідні або доцільні в інтересах компанії або її комерційної діяльності, які повною мірою і ефективно може здійснювати компанія, і погоджуватися при цьому на будь-яку дію або діяльність, раніше згадану в цій довіреності спільно з будь-якою іншою особою або часткою особи в комерційній діяльності і приймати допомогу для кращого і ефективнішого виконання прав або повноважень або будь-чого з них. Тому суддя вважав, що вказаний спір належить до юрисдикції господарських судів.

Проте з вказаними висновками судді першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

За вимогами ч.1 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Із метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів. Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч.1 ст.19 ЦПК України).

Принципами відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Аналіз указаних норм вказує на те, що у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У даній справі CONFORMITY INVEST LIMITED «Конформіті інвест лімітед» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 як до фізичної особи про визнання недійсним усного договору доручення та визнання недійсною довіреності. Тому за загальним правилом дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктами 3, 4 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками юридичної особи, пов`язані зі створенням, діяльністю такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо часток, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Отже, справи, що виникають з корпоративних відносин, - це справи зі спорів між юридичними особами та їх учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасниками, які вибули, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, що пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними: актів органів управління юридичної особи; її установчих документів; правочинів, укладених юридичною особою, якщо позивач обґрунтує свої вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів, тощо. Виняток становлять трудові спори за участю юридичної особи.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (ч.ч.1, 3 ст.167 ГК України).

Тлумачення вищевказаних положень норм права свідчить про те, що при віднесенні конкретної справи до юрисдикції господарських судів визначальним є саме встановлення між сторонами характеру корпоративних правовідносин, що виключає вирішення такого спору у порядку цивільного судочинства, незалежно від суб`єктного складу осіб, які беруть участь у справі.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 16 травня 2018 року у справі № 904/2194/17 (провадження № 12-79гс18), від 30 травня 2018 року у справі № 916/978/17 (провадження № 12-100гс18) та постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі 3-327гс15.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заявляючи позовну вимогу про визнання недійсним усного договору доручення, укладеного 24 листопада 2016 року між CONFORMITY INVEST LIMITED «Конформіті інвест лімітед» та ОСОБА_1 та визнання недійсною довіреність, видану 24 листопада 2016 року на ОСОБА_1 , позивач вказував, що фізична особа ОСОБА_1 розпорядилась довіреністю на власний розсуд та самовільно без відома позивача відчужила 50% частки останнього в статутному капіталі ТОВ «Прінт Інжініринг».

Тобто, правовідносини у цій справі за своїм характером не є корпоративними, оскільки особисто ОСОБА_1 за наслідками укладення оспорюваних правочинів корпоративних прав в установленому законом порядку не набула. Відтак цей спір за суб`єктним складом не відноситься до категорії спорів, що виникають з корпоративних правовідносин.

Така ж правова позиція у подібних правовідносинах висловлена в постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 352/395/19 (провадження № 61-907св20).

Суд першої інстанції на вказані вище вимоги закону, правові позиції, викладені у наведених вище постановах Верховного Суду та обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги, належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом CONFORMITY INVEST LIMITED «Конформіті інвест лімітед» до ОСОБА_1 про визнання недійсним усного договору доручення та визнання недійсною довіреності на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст.379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника CONFORMITY INVEST LIMITED «Конформіті інвест лімітед» - адвоката Данилової Вікторії Віталіївни задовольнити.

Ухвалу судді Дарницького районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: