Справа № 211/433/24
Провадження № 8/211/3/24
У Х В А Л А

іменем України

19 вересня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,

за участі боржника ОСОБА_1 її представника адвоката Примакова К.О., заявника ОСОБА_2 та його представника адвоката Лисенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2024 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 211/433/24 винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 відповідно до вимог статей 180, 182, 191, 183 СК України, статей 160-164, 167-172, 430 ЦПК України, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей, починаючи стягнення з 17 січня 2024 2024 року, на користь батька дітей ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, вказавши, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.10.2023 у справі № 211/4867/22 відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення з неї аліментів на утримання дітей, оскільки судом встановлено, що вона також несе витрати по їх утриманню, що було доведено в залі судового засідання. Вказане рішення вступило в законну силу 13.11.2023, ОСОБА_2 погодився з рішенням суду та не оскаржував його, однак через три місяці після цього звернувся до суду з аналогічним спором в порядку наказного провадження, умовчавши про істотні обставини, що мають значення при розгляді справи, а саме про те, що зазначений спір уже розглядався судом та вона також приймає учсать у вихованні та утриманні дітей. Тому з врахуванням викладеного просить переглянути судовий наказ за нововиявленими обставинами.

ОСОБА_6 та її представник адвокат Примаков К.О. в судовому засіданні заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримали з підстав викладених у заяві.

Заявник ОСОБА_2 та його представник адвокат Лисенко О.А. в судовому засіданні просили у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишити без задоволення з підстав викладених у запереченні.

Представник стягувача адвокат Лисенко О.А. надав письмові заперечення , в обґрунтування яких зазначено, що рішенням суду від 10.10.2023 у справі № 211/4867/22 не встановлювалось жодних зобов`язань для сторін на майбутнє, а відтак можливо дійти обґрунтованого висновку про те, що оскільки ОСОБА_1 мешкає окремо від дітей та не приймає участі у матеріальному забезпечення дітей, спір щодо визначення суми аліментів на утримання дітей має здійснити суд. Указаним судомвим рішенням не встановлено факту надання дітям матеріальної допомоги ОСОБА_1 , а зроблено припущення про надання такої. Подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів зумовлено необхідністю забезпечення інтересів дітей на своєчасне та повне утримання з боку матері, яка участі в матеріальному утриманні дітей не приймає. При цьому навіть якщо припустити, що деякий нетривалий час діти дійсно мешкали б з матір`ю, то мати має право звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, а не заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, тому просить відмовити у задоволенні вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти.

Як на підставу для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, заявник ОСОБА_1 посилається на наявність рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2023 року у справі № 211/4867/22, яким вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено частково, припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ураховуючи проживання дітей з батьком, однак відмовлено у задоволенні вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей, беручи до уваги встановлення факту добровільного утримання матір`ю дітей.

Указане рішення набрало законної сили 13.11.2023, до суду із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_2 звернувся майже через 2 місяці, однак копії указаного судового рішення до суду не подав.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб або заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно із частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Аналіз приписів розділу II ЦПК України дає підстави для висновку, що визначеними законом способами захисту порушеного права боржника у випадку видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункт 4 частини першої статті 161 ЦПК України) є подання позову про зменшення розміру аліментів або звернення до суду із заявою про перегляд такого судового наказу за нововиявленими обставинами.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5)).

Для перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів такими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі цього наказу та є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права й обов`язки заявника та боржника; нововиявленими є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених. Необхідно розрізняти нові докази та докази, які підтверджують нововиявлені обставини. Перші не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, тоді як другі є даними, що підтверджують саме такі обставини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц зазначено, що «нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній чи касаційній скарзі або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у статтях 424, 426 ЦПК України. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що підстави повинні виникнути після ухвалення рішення у справі (істотні обставини стали відомі стороні після ухвалення рішення, скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення іншого рішення, встановлені факти завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів після ухвалення незаконного рішення, тощо)».

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, серед іншого, ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, у поданій до суду заяві боржник ОСОБА_1 не заперечує факту проживання дітей з ОСОБА_2 наполягаючи лише на наявності рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2023 року у справі № 211/4867/22 про відмову у стягненні з неї аліментів на утримання дітей.

Разом з тим, переконливих доказів перебування неповнолітніх дітей сторін на утриманні ОСОБА_1 до суду не надано. Факт добровільного надання матеріальної допомоги дітям не звільняє заявницю, як матір дітей, від обов`язку по їх утриманню та права ОСОБА_2 , як батька дітей, з яким проживають діти, утримувати таку допомогу від боржниці централізовано. При цьому суд погоджується з доводами сторони стягувача, що оскільки діти фактично проживають з батьком, то він несе більший тягар по їх утриманню і в разі незгоди з визначеним судом розміром аліментів, ОСОБА_1 , як боржник, має право подати також заяву про зменшення розміру визначених судом аліментів з обґрунтуванням необхідності такого зменшення.

Суд також приймає до уваги висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2023 року у справі № 359/10050/19 про те, що «обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти».

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2024 року у справі № 694/1425/22 (провадження № 61-12724св23).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка син сторін ОСОБА_4 пояснив, що він з братом проживають з батьком. З січня 2024 року мати рідко матеріально допомагала їм. Вона казала, що не дасть батькові коштів взагалі. Коли він просив кошти у матері, вона давала приблизно 1-2 рази у місяць по 100 грн. , у серпні 2024 купувала речі. 2-3 роки тому купила комп"ютер.

Водночас у матеріалах справи відсутні докази щодо наявності між батьком та матір`ю судового спору щодо визначення місця проживання дітей на час винесення судового наказу ( подання ОСОБА_1 позову про визначення місця проживання дитини з матір"ю у серпні 2024 року не є нововиявленими обставинами на час видачі наказу про стягнення аліментів ) , а тому з огляду на зазначене, наведені ОСОБА_1 доводи у заяві про перегляд справи за нововиявленими обставинами, в розумінні статті 423 ЦПК України, не є нововиявленими обставинами, оскільки не спростовують факти, що були покладені в основу судового наказу та не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, яку надав суд у такому наказі. Наявність рішення про відмову ОСОБА_2 у стягненні аліментів від 10 10 2023 року не спростовує той факт, що діти проживають з батьком та не позбавляє батька у подальшому звертатися до суду з позовом про стягнення таких аліментів з урахуванням обставин , які склалися на день звернення з заявою про стягнення аліментів.

Стосовно закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, то суд не погоджується в цій частині з доводами заявника ОСОБА_1 , оскільки при поданні ОСОБА_2 заяви про видачу судового наказу, ним було заявлено вимоги з інших підстав та за інший період, в заяві не ставиться питання про стягнення аліментів за минулий час, тобто за період, зазначений у справі № 211/4867/22.

За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 423-425 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: С. В. Ткаченко