ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6550/24
провадження № 4-с/753/53/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2024 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Кулик С.В.,при секретарі Скобіоли О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), -

ВСТАНОВИВ :

До Дарницького районного суду звернулась ОСОБА_1 , зі скаргою на дії державного виконавця Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). В обгрунутвання скарги зазначено, що 24 лютого 2021 року Дарницьким районним судом міста Києва виданий виконавчий лист про примусове виконання рішення у справі № 753/18531/20 про зобов`язання товариства з додатковою відповідальністю «Завод Славутич» надати ОСОБА_1 довідку про характер та умови праці встановленого зразка за період з 1983 року по 1993 рік. 15 березня 2021 року старшим державним виконавцем ВДВС Рижко Дар`єю Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа. 30 березня 2021 року старшим державним виконавцем ВДВС Рижко Дар`єю Олександрівною винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № НОМЕР_2 відповідно до п. 5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 01 червня 2021 року Дарницьким районним судом міста Києва у справі № 753/9989/21 задоволено скаргу стягувача на дії та рішення Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Скасовано постанову державного виконавця від 30.03.2021 року про повернення виконавчого документа № 753/18531/20. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Рижко Дар`ії Олександрівни від 19.07.2021 року відновлено виконавче провадження № НОМЕР_2. Водночас, як вбачається зі змісту постанови державного виконавця ВДВС Рижко Д.О., від 14.11.2022 року про передачу виконавчого провадження, під час примусового виконання виконавчого документа встановлено особу директора Стягувача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який згідно відповіді Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки за адресою реєстрації боржника АДРЕСА_2 юридична особа фактично відсутня (не перебуває та не перебувала) передано матеріали виконавчого провадження до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Постановою старшого державного виконавця ВДВС Личика Ю.М., від 23.11.2022 року прийнято до виконання виконавче провадження № НОМЕР_2 до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Постановою старшого державного виконавця ВДВС Личика Ю.М., від 23.11.2022 року на підставі частини 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передано вказане виконавче провадження до Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Постановою старшого державного виконавця ВДВС Полінкевич А.В., від 30.11.2022 року прийнято повторно до Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) до виконання виконавче провадження № НОМЕР_2. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Полінкевич А.В., від 03.02.2023 року на підставі частини 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передано до виконання виконавче провадження № НОМЕР_2 до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Постановою головного державного виконавця ВДВС Скрипника В.В., від 14.02.2023 року прийнято до виконання виконавче провадження № НОМЕР_2 до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Постановою головного державного виконавця ВДВС Скрипника В.В., від 14.02.2023 року на підставі частини 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передано повторно до виконання виконавче провадження № НОМЕР_2 до Ковельського району Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Постановою головного державного виконавця ВДВС Голярчуком О.О., від 28.02.2023 року прийнято повторно до Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) до виконання виконавче провадження № НОМЕР_2. Відповідно до інформації отриманої з автоматизованої системи виконавчого провадження (далі по тексу - АСВП), вбачається, що головним державним виконавцем Голярчуком О.О., після прийняття виконавчого провадження № НОМЕР_2 до виконання, здійснюється повне ігнорування ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 01.06.2021 року у справі № 753/9989/21 відповідно до вимог ст.ст. 18, 63 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання виконавчого листа № 753/18531/20 до сьогоднішнього дня. За таких обставин вказаною бездіяльністю головного державного виконавця ВДВС Голярчуком Олександром Олексійовичем порушуються права стягувача. З урахуванням викладеного просить суду зобов`язати головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Голярчука О.О., провести всі виконавчі дії з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.12.2020 року у справі № 753/18531/20.

Від представника скаржника надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Державний виконавець Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Оскільки неявка стягувача, боржника, державного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, суд в порядку, визначеному ч. 2 ст. 450 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу за їх відсутності.

Суд дослідивши матеріали скарги приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Голярчуком О.О., 28.08.2023 було прийнято виконавче провадження ВП НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 753/18531/20 від 24.02.2021 року.

Відповідно до положень ст.ст. 447, 448, 451 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За змістом ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом

Згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами; невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно висновку Верховного Суду, викладений в постановах від 28 травня 2019р. у справі №905/2458/16, від 28 травня 2019р. у справі №910/11965/16, зазначено, що принцип обов`язковості судового рішення та обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин справи, враховувати, чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі і судом) виконанню остаточного судового рішення, чи навпаки, перешкоджає такому виконанню; дії (бездіяльність) та рішення виконавця підлягають оцінці судом з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення; оцінка обставин справи, доводів учасників справи та висновки, зроблені на підставі такої оцінки, не можуть бути на користь обставин, які спрямовані на перешкоджання виконанню остаточного судового рішення.

Суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений в постановах від 11 вересня 2019р. у справі №2-15/2003, від 20 січня 2021р. у справі №619/562/18, від 18 травня 2022р. у справі №910/12804/18, а саме: належним доказом вжиття виконавцем усіх передбачених законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, - є повне виконання рішення суду; невиконання судового рішення свідчить про неповноту вчинених виконавцем виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, той факт, що під час розгляду скарги державним виконавцем не було надано належних доказів на підтвердження того, що ним, після прийняття виконавчого провадження здійснювались дії, спрямовані на примусове виконання рішення, з урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що доводи скаржника не спростовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.4,13,258-261, 447-453 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)- задовольнити.

Зобов`язати головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Голярчука Олександра Олексійовича провести всі виконавчі дії з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.12.2020 року у справі № 753/18531/20.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя С.В. Кулик