У х в а л а

30 квітня 2024 року

м. Київ

Справа № 761/6093/22

Провадження № 61-17823св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Дундар І. О. - розглянув сформовані у системі «Електронний суд» 1 квітня 2024 року (вх. № 11237/0/220-24, № 11238/0/220-24 та № 11239/0/220-24) заяви ОСОБА_1 (далі - позивач), інтереси якого представляє адвокат Кравець Ростислав Юрійович (далі - представник позивача), про відвід суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. і Русинчука М. М. від розгляду справи

за позовом позивача до скаржника та «Teka-Group Foundation» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 (далі - третя особа) про визнання інформації недостовірною, такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію, зобов`язання видалити цю інформацію з вебсайту та відшкодування моральної шкоди

за касаційними скаргами ОСОБА_4 (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Карпенко Віктор Константинович (далі - представник скаржника), на постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року та додаткову постанову цього суду від 21 грудня 2023 року і

в с т а н о в и в:

1. 14 грудня 2023 року представник скаржникав інтересах останнього сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 37813/0/220-23 від 15 грудня 2023 року), в якій просив скасувати постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року та залишити в силі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2023 року.

2. 5 січня 2024 року Верховний Суд у складі суддіДругої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення її недоліків десятиденний строк із дня вручення копії цієї ухвали. Скаржник (особисто або через адвоката) мав: надати інформацію про дату отримання копії оскарженої постанови апеляційного суду; подати докази надсилання копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів у паперовій формі листом із описом вкладення тим учасникам справи, яким не надіслав цю скаргу з додатками раніше; доплатити 5 549,84 грн судового збору.

3. 12 січня 2024 року представник скаржника в інтересах останнього сформував у системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків касаційної скарги. До заяви додав: документ про доплату 5 549,84 грн судового збору; докази надсилання «Teka-Group Foundation» та третій особі копій касаційної скарги з додатками (описи вкладень до цінних листів, накладну та квитанцію); ордер на надання правничої (правової) допомоги.

4. 17 січня 2024 року представник скаржникав інтересах останнього сформував у системі «Електронний суд» ще одну касаційну скаргу (вх. № 2030/0/220-24 від 17 січня 2024 року). Просив скасувати додаткову постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року й ухвалити нове рішення про залишення без розгляду заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

5. 1 лютого 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою продовжив скаржникові на п`ять днів із дня вручення цієї ухвали строк для усунення недоліків касаційної скарги за вх. № 37813/0/220-23 від 15 грудня 2023 року на постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року. Скаржник (особисто або через адвоката) мав надати інформацію про дату отримання копії оскарженої постанови апеляційного суду та докази направлення заяви про усунення недоліків від 12 січня 2024 року разом із усіма доданими до неї матеріалами учасникам справи (їхнім представникам).

6. 5 лютого 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив цю касаційну скаргу без руху та встановив для усунення її недоліків десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали. Скаржник (особисто або через адвоката) мав: вказати інформацію про дату отримання копії оскарженої додаткової постанови апеляційного суду та надати докази, які це підтверджують, якщо вони є; подати докази надсилання копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів у паперовій формі листом із описом вкладення тим учасникам справи, яким не надіслав цю скаргу з додатками раніше, і які не мають зареєстрованих електронних кабінетів.

7. 8 лютого 2024 року представник скаржникав інтересах останнього сформував у системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків. Зокрема, додав уточнені касаційні скарги на постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року (вх. № 4572/1/220/24 від 8 лютого 2024 року), на додаткову постанову цього суду від 21 грудня 2023 року (вх. № 4572/2/220/24 від 8 лютого 2024 року), а також докази надсилання документів іншим учасникам справи.

8. 6 березня 2024 року представник позивача сформував у системі «Електронний суд» клопотання про повернення касаційної скарги скаржника на постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року (вх. № 7951/0/220-24 від 7 березня 2024 року) з огляду на приписи частини третьої статті 185, частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Обґрунтував так:

- «ухвала від 01.02.2024 року була надіслана представнику скаржника через Електронний суд у день її постановлення - 01.02.2024 року о 13:15 год»;

- «як видно з системи Електронний суд, ухвала Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.02.2024 була отримана представником скаржника о 13:15 год, тобто останнім днем повторної заяви про усунення недоліків по справі 761/6093/22 у скаржника є 06.02.2024 року»;

- «така заява представником скаржника була подана лише 08.02.2024 року, тобто з пропущенням строку наданого судом».

До клопотання додав «Технологічний документ № 1550877 від 01.02.2024 Зміна стадії розгляду справи» й ордер на представництво інтересів позивача серії АА № 1369694 від 6 листопада 2023 року.

9. У цей же день представник позивача повторно сформував у системі «Електронний суд» таке саме клопотання (вх. № 7953/0/220-24 від 7 березня 2024 року), до якого додав ті ж документи, що й до клопотання з вх. № 7951/0/220-24 від 7 березня 2024 року.

10. 11 березня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами скаржника, про відмову у задоволенні клопотання позивача (вх. № 7951/0/220-24 від 7 березня 2024 року) про повернення касаційної скарги скаржника на постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року, а також про залишення без розгляду повторного клопотання позивача (вх. № 7953/0/220-24 від 7 березня 2024 року) про повернення цієї скарги. Вважав, що є підстави для відкриття касаційного провадження, для задоволення клопотання про повернення касаційної скарги - відсутні, оскільки:

(1) наданий представником позивача «Технологічний документ № 1550877 від 01.02.2024 Зміна стадії розгляду справи» не підтверджує отримання представником скаржникакопії ухвали Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 лютого 2024 року у той самий день;

(2) копія ухвали Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 лютого 2024 року була одночасно доставлена до електронних кабінетів представника скаржника, позивача та його представника 8 лютого 2024 року о 02:43:48 год. Це підтверджують сформовані у системи «Електронний суд» повідомлення про доставлення електронних листів. Тому інформація представника позивача про те, що представник скаржника отримав зазначену ухвалу 1 лютого 2024 року о 13:15 год, є недостовірною;

(3) представник скаржника сформував у системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків 8 лютого 2024 року о 13:56:23 год., тобто у межах встановленого судом строку.

11. 1 квітня 2024 року позивач через свого представника сформував у системі «Електронний суд» заяви про відвід суддів ВерховногоСуду Гудими Д. А. (вх. № 11237/0/220-24), Краснощокова Є. В. (вх. № 11238/0/220-24), Русинчука М. М. (вх. № 11239/0/220-24).Мотивував заяви так:

- 1 лютого 2024 року суд безпідставно постановив ухвалу про продовження скаржнику на п`ять днів із дня вручення цієї ухвали строк для усунення недоліків касаційної скарги за вх. № 37813/0/220-23 від 15 грудня 2023 року. Скаржник, подавши 12 січня 2024 року заяву про усунення недоліків касаційної скарги, не виконав у повному обсязі вимог ухвали суду від 5 січня 2024 року про залишення вказаної касаційної скарги без руху;

- суд «проігнорував» положення частини третьої статті 185 та частини другої статті 393 ЦПК України, оскільки з незрозумілих причин продовжив скаржникові строк для усунення недоліків касаційної скарги; цим суддя Гудима Д. А. «виказав свою упередженість» стосовно скаржника, «зацікавленість у розгляді справи та наперед визначену більшу прихильність до одного з учасників справи». Отже, «у поведінці судді Гудими Д. А. » наявні «суб`єктивні ознаки упередженості» стосовно позивача;

- «в порушення свого обов`язку як головуючого суддя Гудима Д. А. організував процес розгляду справи так, що у заявника [позивача]виникли не просто підозри щодо його упередженості, а цілком обґрунтовані сумніви, що в свою чергу свідчить про наявність у поведінці судді Гудими Д. А. об`єктивного критерію упередженості»;

- інші члени колегії - судді Краснощоков Є. В. і Русинчук М. М., - які брали участь у прийнятті рішення про відкриття касаційного провадження, «жодним чином не сприяли ухваленню правильного процесуального рішення» та не вчинили «жодних процесуальних дій задля забезпечення неупередженого та справедливого розгляду справи». Тому ці судді, «так само, як і головуючий, можуть бути упередженими» стосовно позивача. Отже, «у поведінці» суддів Краснощокова Є. В. і Русинчука М. М. наявні «суб`єктивні ознаки упередженості» стосовно позивача;

- зазначеними діями судді колегії порушили принцип рівності учасників судового процесу;

- «в порушення свого обов`язку як члена колегії суддя Краснощоков Є В. не зміг сприяти розгляду справи так, що у заявника [позивача] виникли не просто підозри щодо його упередженості, а цілком обґрунтовані сумніви, що в свою чергу свідчить про наявність у поведінці судді Краснощокова Є. В. об`єктивного критерію упередженості»;

- «в порушення свого обов`язку як члена колегії суддя Русинчук М. М. не зміг сприяти розгляду справи так, що у заявника [позивача] виникли не просто підозри щодо його упередженості, а цілком обґрунтовані сумніви, що в свою чергу свідчить про наявність у поведінці судді Русинчука М. М. об`єктивного критерію упередженості»;

- у діях колегії суддів під час розгляду справи наявні як суб`єктивний, так і об`єктивний критерії упередженості, «що вказує на доведеність обґрунтованості сумнівів заявника [позивача] щодо безсторонності та упередженості» цих суддів «щодо цієї справи».

Обґрунтування висновку щодо заяв про відвід суддів

12. Позивач через свого представника просить відвести суддів Гудиму Д. А., Краснощокова Є. В. і Русинчука М. М. від участі у розгляді справи. На його думку, наведені у заявах про відвід міркування зумовлюють обґрунтовані сумніви стосовно безсторонності та неупередженості суду. Проте такі сумніви є безпідставними, а заяви про відвід суддів Гудими Д. А. та Краснощокова Є. В. (вх. № 11237/0/220-24 і вх. № 11238/0/220-24 від 1 квітня 2024 року), - необґрунтованими.

13. Заяву про відвід судді Русинчука М. М. (вх. № 11239/0/220-24 від 1 квітня 2024 року) слід залишити без розгляду, оскільки Вища рада правосуддя 16 квітня 2024 року ухвалила рішення № 1127/0/15-24 про звільнення цього судді з посади у зв`язку з поданням заяви про відставку (близький за змістом висновок див., зокрема, в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 27 серпня 2019 року у справі № 800/466/17 (П/9901/224/18, П/9901/189/18), від 17 вересня 2019 року у справі № 9901/449/18, від 22 жовтня 2020 року у провадженні № 11-171сап20, від 19 червня 2023 року у провадженні № 11-71заі23).

14. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

15. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

16. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК України).

17. Як зазначив Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, рішення від 24 травня 1989 року, заява № 11/1987/134/188, § 48).

18. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у певній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (§ 46 вказаного рішення).

19. Щодо суб`єктивного критерію оцінки безсторонності суду, то немає підстав стверджувати, що судді Гудима Д. А. і Краснощоков Є. В. виявили особисту упередженість до позивача чи до касаційних скарг скаржника під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів щодо вказаних суддів немає. Міркування представника позивача щодо оцінки дій суддів на стадії відкриття касаційного провадження ґрунтуються на помилковому трактуванні приписів процесуального закону та не підтверджують особисту упередженість зазначених суддів під час розгляду справи позивача.

20. Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним є те, чи можуть бути побоювання позивача щодо відсутності безсторонності у суддів об`єктивно виправданими. Проте фактів, які можуть ставити під сумнів безсторонність судді-доповідача Гудими Д. А. та члена колегії суддів Краснощокова Є. В., немає.

21. Не є такими фактами наведення представником позивача у заявах про відвід суддів Гудими Д. А. та Краснощокова Є. В. приписів статті 129 Конституції України, Бангалорських принципів поведінки суддів, посилання на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та твердження про те, що «в порушення свого обов`язку як головуючого суддя Гудима Д. А. організував процес розгляду справи так, що у заявника [позивача]виникли не просто підозри щодо його упередженості, а цілком обґрунтовані сумніви», як і те, що «в порушення свого обов`язку як члена колегії суддя Краснощоков Є В. не зміг сприяти розгляду справи так, що у заявника [позивача] виникли не просто підозри щодо його упередженості, а цілком обґрунтовані сумніви».

22. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зауважує, що суддя Гудима Д. А. не є головуючим у справі та не «організовує процес розгляду справи», а суддя Краснощоков Є. В. не має завданням «сприяти розгляду справи». Протилежні міркування представника позивача є помилковими. Суддя Гудима Д. А. є суддею-доповідачем. Члени колегії суддів беруть рівноправну участь у розгляді справи, зокрема у вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, а не сприяють «головуючому» чи судді-доповідачеві у такому розгляді.

23. 12 січня 2024 року представник скаржникана виконання ухвали Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду 5 січня 2024 року (доставленої до електронного кабінету представника скаржника 10 січня 2024 року) про залишення без руху касаційної скарги скаржника на постанову апеляційного суду сформував у системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків цієї скарги. До заяви додав: платіжну інструкцію про доплату 5 549,84 грн судового збору; докази надсилання «Teka-Group Foundation» і третій особі копій касаційної скарги з додатками (описи вкладень до цінних листів, накладну та квитанцію); ордер на надання правничої (правової) допомоги. Однак не надав докази направлення заяви про усунення недоліків від 12 січня 2024 року разом із усіма доданими до неї матеріалами позивачеві та його представникові і не зазначив інформацію про дату отримання копії оскарженої постанови апеляційного суду.

24. З огляду на вказане, забезпечуючи реалізацію права позивача та його представника на ознайомлення із заявою про усунення недоліків від 12 січня 2024 року разом із доданими до неї матеріалами, 1 лютого 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду, керуючись, зокрема, частиною першою статті 120 та частиною другою статті 127 ЦПК України, постановив ухвалу, згідно з якою продовжив на п`ять днів скаржнику строк на усунення недоліків його касаційної скарги. Копія цієї ухвали надійшла до електронних кабінетів представника скаржника, а також позивача і його представника 8 лютого 2024 року о 02:43:48 год. Того ж дня представник скаржника надав уточнені касаційні скарги на постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року (вх. № 4572/1/220/24 від 8 лютого 2024 року), на додаткову постанову цього суду від 21 грудня 2023 року (вх. № 4572/2/220/24 від 8 лютого 2024 року), а також докази надсилання документів іншим учасникам справи.

25. Переконавшись, що позивач і його представник отримали процесуальні документи скаржника, про які йшла мова в ухвалі від 1 лютого 2024 року, 11 березня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою відкрив касаційне провадження за касаційними скаргами скаржника на постанову та додаткову постанову апеляційного суду; відмовив у задоволенні клопотання позивача (вх. № 7951/0/220-24 від 7 березня 2024 року) про повернення касаційної скарги на постанову апеляційного суду; залишив без розгляду клопотання позивача (вх. № 7953/0/220-24 від 7 березня 2024 року) про повернення цієї скарги.

26. Ураховуючи наведене, відсутні об`єктивні підстави вважати, що судді Гудима Д. А. та Краснощоков Є. В. порушили основні засади цивільного судочинства щодо позивача та виявили до нього упередженість на стадії відкриття касаційного провадження. Аргументів про неможливість участі цих суддів у розгляді касаційної скарги скаржника на додаткову постанову апеляційного суду у заявах про відвід вх. № 11237/0/220-24 і вх. № 11238/0/220-24 від 1 квітня 2024 року немає. Доводи цих заяв зводяться до незгоди позивача (його представника) з ухвалами Верховного Суду від 1 лютого та від 11 березня 2024 року. За змістом частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

27. З огляду на викладене побоювання (сумніви) позивача (його представника) щодо відсутності у суддів Гудими Д. А. та Краснощокова Є. В. безсторонності та неупередженості під час постановлення Верховним Судом ухвал від 1 лютого та від 11 березня 2024 року не є об`єктивно виправданими.

28. Верховний Суд також звертає увагу позивача на те, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді (аналогічний висновок див., зокрема, в ухвалах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2024 року у справі № 760/13291/20, від 16 квітня 2024 року у справі № 235/1298/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2024 року у справі № 216/5160/22, від 20 березня 2024 року у справі № 216/4601/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2023 року у справі № 761/6087/22 і від 24 квітня 2024 року у справі № 444/948/21).

29. Оскільки колегія суддів вважає необґрунтованими заяви про відвід суддів Верховного Суду Гудими Д. А. та Краснощокова Є. В., відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про їхній відвід судді слід передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 2, 33, 36, 40, 260, 261 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

у х в а л и в :

1. Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 (вх. № 11239/0/220-24 від 1 квітня 2024 року)про відвід судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Русинчука М. М. від участі у розгляді справи № 761/6093/22.

2. Визнати необґрунтованими заяви ОСОБА_1 (вх. № 11237/0/220-24 і № 11238/0/220-24 від 1 квітня 2024 року) про відвід суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Гудими Д.А. та Краснощокова Є. В. від участі у розгляді справи № 761/6093/22.

3. Заяви ОСОБА_1 (вх. № 11237/0/220-24 і № 11238/0/220-24 від 1 квітня 2024 року) про відвід суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Гудими Д.А. та Краснощокова Є. В. від участі у розгляді справи № 761/6093/22 передати для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
І. О. Дундар