№ 209/5934/24
№ 2/207/1544/24
25 листопада 2024 року м.Кам`янське
Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Бушанської О.В.
при секретарі Сердюк В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", м.Київ
до ОСОБА_1 , м. Кам`янське, Дніпропетровська область
про стягнення заборгованості за кредитним договором
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невиконання відповідачем умов кредитного договору №739911 від 29.10.2021, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" та ОСОБА_1 , право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023.
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.8.2024 передано матеріали даної справи до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за підсудністю.
Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.09.2024 відкрито провадження у справі; призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 21.10.2024.
21.10.2024 розгляд справи відкладено на 25.11.2024 на 12:20 годин.
25.11.2024 учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників.
Позивач у позовній заяві просить розглянути справу за відсутністю його представника та у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений судом, шляхом надіслання йому повідомлення за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас вказані поштові відправлення були повернути на адресу суду з відміткою органу поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин, відзив на позов не подав, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу від 25.11.2024.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, з урахуванням приписів ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 29.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №739911, відповідно до п.1.2 якого, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно з п.1.3 сума кредиту (загальний розмір) складає 33 750,00 грн. Тип кредиту кредит.
Пунктом 1.4 договору визначено, що строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 29.10.2024 (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору.
За умовами п.1.5 договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних.
Відповідно до п.1.8 договору орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 100 705,26 грн.
Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту в порядку, передбаченому п. 2.1. договору (п. 2.4 договору).
Згідно з п.4.1. договору товариство має право, зокрема, укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача.
Відповідно до п.5.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів.
Пунктом 9.3 договору сторони погодили, що з метою укладення цього договору, зі сторони товариства договір підписується аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, а зі сторони споживача власноручним підписом.
Підписуючи цей договір, споживач стверджує, що, зокрема, перед укладанням цього договору йому була у чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті (п. 9.8 договору).
Підписанням цього договору споживач підтверджує, що свій примірник укладеного договору він отримав (п. 9.11 договору).
Договір про надання споживчого кредиту №739911 від 29.10.2021, заява-анкета, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №739911 від 29.10.2021) підписані ОСОБА_1 власноручно. Копії паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера також завірені власноручним підписом ОСОБА_1 .
28.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» (надалі - клієнт) та ТОВ «Діджи Фінанс» (надалі - фактор) укладено договір факторингу №2808-23, відповідно до п.2.1 якого, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.
28.08.2023 між сторонами підписано акт приймання-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу №2808-23 від 28.08.2023, який свідчить про те, що згідно з вимогами договору факторингу, кредитор передав, а фактор прийняв реєстр прав вимоги за договором, складений за формою згідно з додатком №1 до даного договору; кількість боржників 3020; загальна сума заборгованості 96 976 286 грн 11 коп.
Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №739911 від 29.10.2021 у загальному розмірі 67 157,87 грн, з яких 26 476,03 грн - заборгованість за тілом, 40 681,85 грн - заборгованість за відсотками.
Частиною першою ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Суд враховує, що під час укладення договору споживчого кредиту сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов для даного виду договорів, договір підписаний сторонами. Отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання. Підписавши спірний договір споживчого кредиту, відповідач надав свою згоду на оплату усіх зазначених у ньому платежів.
Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями статей 1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
За приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (629 ЦК України).
Частиною першою ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить про те, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №739911 від 29.10.2021 станом на 28.08.2023 становить 67 157,87 грн.
Станом на час розгляду справи судом, відповідачем не надано належних та допустимих доказів погашення заборгованості за кредитним договором №739911 від 29.10.2021 у загальному розмірі 67 157,87 грн.
Враховуючи викладене, встановивши факт невиконання відповідачем зобов`язань щодо сплати заборгованості за кредитним договором №739911 від 29.10.2021, приймаючи до уваги те, що ТОВ "Слон Кредит" відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань за вказаним договором, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 422,00 грн покладаються на відповідача.
Щодо вимоги позивача про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.
Статтею 59 Конституції України передбачено, щокожен має право на професійну правничу допомогу. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Положеннями ч.1,3 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків,спеціалістів, перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Часинами 1-6 ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У позовній заяві позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
Відповідачем не надано клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги надані позивачем докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, відсутність клопотання з боку відповідача про зменшення розміру таких витрат, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя О.В.Бушанська