печерський районний суд міста києва
пр. № 2-о-236/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Литвинової І. В.,

за участю секретаря судових засідань Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року,

УСТАНОВИВ:

якої у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 04 квітня 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

08 квітня 2024 року ухвалою судді у справі відкрито провадження.

20 серпня 2024 року від заявника до суду надійшла заява про залишення без розгляду заяви про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Заявник, його представник, представник заінтересованої особи у справі у судове засідання не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали справи у межах ініційованого питання, прийшов до висновку про наявність правових підстав залишити заяву без розгляду, виходячи з наступного.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина третя ст. 294 ЦПК України).

Положеннями статті 13 ЦПК України встановлено позицію диспозитивності цивільного судочинства, а саме передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За частиною третьою ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини першої, четвертої ст. 12 ЦПК України, частини першої ст. 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, суд вбачає достатність підстав для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 20 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-13, 200, 223, 257, 294, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова