Справа № 201/5276/24
Провадження № 4-с/175/21/24
У Х В А Л А

27 серпня 2024 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Рожкової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське скаргу представника ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 , особа на дії, бездіяльність та рішення, якої подається скарга: Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга представника ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 , особа на дії, бездіяльність та рішення, якої подається скарга: Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року відкрито провадження за скаргою та призначено до судового розгляду.

Представник скаржника ОСОБА_2 за ордером на надання правничої допомоги ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд скарги за відсутності сторони скаржника, просив скаргу задовольнити з доводів викладених у скарзі на дії державного виконавця.

Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення до електронного кабінету системи «Електронний суд», проте причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

При розгляді скарги встановлено, що 28 лютого 2014 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 засуджений за ч. 2 ст. 364 КК України до п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади строком на три роки. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 15778 гривень 56 копійок на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Цивільний позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно грошові кошти в сумі 1548934 гривень 80 копійок на користь Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. Зазначений вирок суду набрав законної сили 31 березня 2014 року.

Постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ВП № 63755905 від 01 грудня 2020 року було відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного вище вироку суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області грошових коштів.

Постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ВП № 63755905 від 08 грудня 2021 року було накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_2 : все рухоме та нерухоме майно боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1500000 гривень 00 копійок.

Постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ВП № 63755905 від 23 лютого 2022 року було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1400000 гривень 00 копійок.

Постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ВП № 63755905 від 22 лютого 2023 року було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1583283 гривні 47 копійок.

Згідно з платіжною інструкцією від 27 липня 2023 року, з рахунку ОСОБА_2 було проведено стягнення за виконавчим провадженням ВП № 63755905 у загальній сумі в розмірі 61651 гривня 39 копійок.

Згідно з платіжною інструкцією від 31 липня 2023 року, з рахунку ОСОБА_2 було проведено стягнення за виконавчим провадженням ВП № 63755905 у загальній сумі в розмірі 12012 гривня 42 копійок.

Проте, порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначено положеннями ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст. 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про теплопостачання», ст. 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з приписами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

При цьому, положеннями п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника визначені положеннями ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом якої стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Крім того, 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким Розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» було доповнено п. 10-2, який містить, зокрема положення про те, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації) та визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Таким чином, вбачається, що приписами ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено заборону для виконавця для звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, на спеціальних рахунках та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

До того ж, із набранням чинності Законом України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Судом встановлено, що банківські рахунки, на які державним виконавцем було накладено арешт, а саме рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які були відкриті у АТ КБ «ПриватБанк», та на кошти з яких у сумі 61651 гривня 39 копійок було звернуто стягнення, призначені для отримання пенсійних виплат. Банківський рахунок, на який державним виконавцем було накладено арешт, а саме рахунок № НОМЕР_3 , який був відкритий у АТ «ОТП БАНК», призначений для отримання заробітної плати, з якого було звернуто стягнення в розмірі 12012 гривня 42 копійок.

Тобто, вказані вище банківські рахунки та кошти на них є такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Однак, всупереч вказаним вище вимогам чинного законодавства, державний виконавець, отримавши від боржника підтверджуючі документи про те, що арешт було накладено на кошти, які є його заробітною платою та пенсією, ці кошти розміщені на рахунках, призначених для їх зарахування, арешту з грошових коштів не зняв та провів стягнення цих грошових коштів.

При цьому, суд зауважує, що залишення арешту на кошти, які складають заробітну плату та пенсію скаржника, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання останнім будь-яких коштів, які є єдиним джерелом доходу/існування, та порушує його право на соціальний захист.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У пунктах 68, 70-72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17(провадження № 12-197гс18) вказано, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи подані докази, суд приходить до висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Скаргу представника ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 , особа на дії, бездіяльність та рішення, якої подається скарга: Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати постанову державного виконавця від 22.02.2023 р. у виконавчому провадженні №63755905 про арешт коштів боржника та постанову від 23.02.2023 р. у виконавчому провадженні №63755905 про арешт коштів боржника, якими накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Зняти арешт з банківських рахунків, які належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , а саме: з рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які були відкриті у АТ КБ «ПриватБанк»; з рахунку № НОМЕР_3 , який був відкритий у АТ «ОТП БАНК».

Зобов?язати Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повернути неправомірно стягнуті Платіжною інструкцією №232d6PBNKI009010001 з рахунку ОСОБА_2 НОМЕР_5 суму у розмірі 61651.39 гривень на рахунок НОМЕР_5 та повернути неправомірно стягнуті Платіжною інструкцією №2326PBNK від 31.07.2023р. з рахунку ОСОБА_2 : НОМЕР_6 на рахунок НОМЕР_7 кошти (пенсію) у розмірі 12012,42 гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.