Справа № 459/538/24
Провадження № 2/459/127/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Горощук А. О., представника відповідачів (через відеоконференцію) ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді цивільну справу за позовом, поданим адвокатом Пилипівом Василем Івановичем в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», з участю третьої особи ОСОБА_3 про захист прав споживачів

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подав позов, у якому просив стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 19 131 гривень, що складається із: 17 000 грн подвійного розміру штрафу, 431 грн витрат виконавчого провадження,1700 грн виконавчого збору, а також просив вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову зазначив, що 14.10.2022 позивач звернувся до ТВБВ №10013/0141 філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» з метою оплати штрафу у розмірі 8500 гривень, який на нього було накладено постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АА №00001302 від 04.10.2022, яка винесена Державною службою України з безпеки на транспорті. Для оплати штрафу позивач надав касиру банку ОСОБА_3 вказану постанову, у якій була платіжна інструкція із зазначенням реквізитів для сплати адміністративного штрафу. Після здійснення переказу касир ОСОБА_3 надала останньому квитанцію №81 від 14.10.2022 про сплату штрафу у розмірі 8500 грн та 85 грн комісії банку, у якій наявний підпис касира. 07.07.2023 до відділу Державної виконавчої служби надійшла на виконання постанова серії АА №00001302 від 04.10.2022. 07.07.2023 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання вказаної постанови про стягнення штрафу у подвійному розмірі - 17000 гривень, оскільки такий штраф не було сплачено протягом 10 днів, а також стягнуто з позивача витрати виконавчого провадження у розмірі 431 грн та виконавчий збір у розмірі 1700 грн. Отже, загальна сума, яка підлягала до сплати становила 19 131,00 грн. Позивач зазначив, що він надав державному виконавцю оригінал квитанції №81 від 14.10.2022 про сплату штрафу у розмірі 8500 грн. Однак, така квитанція не була прийнята до уваги, оскільки оплата штрафу була здійснена за неправильними реквізитами, тому на все майно позивача було накладено арешт державним виконавцем. Оскільки для продажу автомобіля марки «Камаз» необхідно було зняти арешт, позивач 01.02.2024 сплатив 19131 гривень і 02.02.2024 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із погашенням у повному обсязі боргу, а також припинено чинність арешту майна божника. Звернувшись до ТВБВ №10013/0141 філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк», позивачу було надано пояснення про те, що надані ним реквізити були некоректними, а тому касир ОСОБА_3 з власної ініціативи використала для здійснення грошового переказу інші реквізити, які містяться у листі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 18.06.2020 року. На прохання позивача у ТВБВ №10013/0141 філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» йому було надано копію листа Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 18.06.2020, з якого було встановлено, що даний лист не стосується оплати штрафів, накладених Державною службою України з безпеки на транспорті, у ньому йдеться про штрафи за порушення Правил дорожнього руху. Позивач стверджує, що маючи намір здійснити оплату штрафу, надав касиру платіжну інструкцію із зазначенням правильних реквізитів, при цьому саме уповноважений працівник банку з власної ініціативи використала для здійснення грошового переказу неправильні реквізити, помилково застосовуючи вимоги вищевказаного листа. Отже, внаслідок неправомірних дій касира банку ОСОБА_3 , яка з власної ініціативи використала для здійснення грошового переказу неправильні реквізити, не ті, які було зазначено у наданій позивачем платіжній інструкції, було здійснено помилкову платіжну операцію на рахунок неналежного отримувача. Касир банку ОСОБА_3 відмовилася добровільно відшкодувати завдані позивачу збитки, надавши позивачу лише бланк заяви, адресованої Департаменту патрульної поліції про повернення помилково перерахованих коштів. Відтак, враховуючи вищенаведене просив позов задовольнити з відповідача завдану йому матеріальну шкоду.

Ухвалою від 28.02.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті.

20.03.2024 представник відповідача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки вважає доводи сторони позивача абсолютно безпідставними, недоведеними та такими, що викладені без посилання на належні, допустимі, достовірні та достатні докази. Представник вказує, що 14.10.2022 касиром Територіально відокремленого безбалансового відділення №10013/0141 філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» Лесик О. І. засобами програмно-апаратного комплексу банку з приймання платежів через операційну касу банку було прийнято готівковий платіж в сумі 8 500 гривень від платника ОСОБА_2 для здійснення переказу за вказаними реквізитами, а саме: отримувач: ГУК у м. Києві /Дніпровський р-н; рахунок отримувача: UA0026001; код отримувача: 37993783. По факту введення реквізитів в програмно-апаратний комплекс банку з приймання платежів, клієнту одразу було надано для звірки правильності реквізитів квитанцію на сплату платежу, що у свою чергу є підтвердженням здійснення платежу за вказаними реквізитами. Клієнтом було прийнято зазначену квитанцію без зауважень. 17.10.2022, відповідно до регламенту обробки та відправки платежів, що передбачено Положенням про організацію приймання платежів в АТ «Ощадбанк», затвердженим постановою правління АТ «Ощадбанк» від 11.03.2016 №196 платіж в сумі 8 500 гривень на підставі платіжної інструкції (МО) №33668908SB (#114) вiд 17.10.2022 було перераховано на рахунок отримувача згідно введених реквізитів в програмно-апаратному комплексі банку з приймання платежів (копія платіжної інструкції (МО) №33668908SB (#114) вiд 17.10.2022). Станом на даний час, повернень суми вказаного платежу не виявлено не було. Представник зауважив, що АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання щодо здійснення переказу в сумі 8 500 гривень виконав у відповідності до ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ЗУ «Про платіжні послуги», нормативні акти Національного банку України (Інструкція НБУ №103) та АТ Ощадбанк» (Положення №539 та Положення №196). Право платника вимагати відшкодування коштів за неналежною платіжною операцією може бути реалізовано за умови повідомлення про це надавача платіжних послуг протягом 90 календарних днів з дати такої операції. Враховуючи те, що у термін до 16.01.2023 (90 днів) платником не було повідомлено надавача платіжних послуг про помилковість операції, право на отримання відшкодування за такою операцією платник втратив. Крім того, ні під час приймання платежу, ні після цього, платник не звертався до установи банку ні із заявою щодо повернення/відміну/сторнування платежу, ні з заявою щодо розшуку/повернення коштів по нез`ясованому платежу. За наведених обставин, у банку не було та немає жодних підстав вважати платіжну операцію клієнта ОСОБА_2 , здійснену у повній відповідності до реквізитів наданої клієнту квитанції №81 від 14.10.2022, помилковою, неналежною або неакцептованою. Також представник зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення штрафу у виконавчому провадженні, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження за рахунок банку є безпідставними, оскільки зазначені витрати понесені позивачем вже після відкриття 07.07.2023 виконавчого провадження №72202157, тобто через півроку від дати 16.01.2023, з якої платник втратив право на отримання відшкодування за такою операцією відповідно до ст. 87 ЗУ «Про платіжні послуги». Таким чином, якби платником було належно додержано обов`язку щодо перевірки правильності реквізитів ініційованої ним платіжної операції зазначених витрат у виконавчому провадженні вдалось би уникнути. Тобто, понесені позивачем додаткові витрати є наслідком його особистих дій (бездіяльності). Щодо витрат на праву допомогу представник зазначив, що позивачем не надано ні доказів понесених судових витрат, ні орієнтовного їх розрахунку (відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги), що свідчить про відсутність підстав для стягнення таких судових витрат.

Представник відповідача 25.04.2024 у судовому засідання просив відмовити у задоволенні позову, з мотивів наведених у відзиві.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, вказавши, що позов підтримують у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 судове засідання не з`явилась, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що заперечує проти позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00001302 від 04.10.2022 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень, який було запропоновано сплатити в установі банку за вказаними у постанові реквізитами в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії постанови. У цій же постанові позивача попереджено про стягнення штрафу у подвійному розмірі у випадку його несплати у строк, передбачений ч. 2 ст. 300-2 КУпАП (т.1 а. с.11-12).

Із квитанції № 81 від 14.10.2022 вбачається, що ОСОБА_2 сплатив штраф за порушення ПДР зафіксоване в автоматичному режимі у розмірі 8500 гривень та 85 гривень комісійного збору у ТВБВ №10013/0141 філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рахунок отримувача: UA0026001, код отримувача: 37993783, банк отримувача: 899998 (т. 1 а. с.13, 72).

Із листа Національної поліції Департаменту патрульної поліції №10763/41/27/02-2020 від 18.06.2020 встановлено, що для спрощення процесу сплати порушником накладеного на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу Державною казначейською службою України відкрито єдиний рахунок для сплати штрафів за кодом класифікації доходів бюджету 21081800 «Адміністративні штрафи за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі» з такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Києві/21081800, код отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України, рахунок отримувача: UA0026001 (т. 1 а. с.14-15).

07.07.2023 старшим державним виконавцем Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Оліярник Г. В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72202157 про примусове виконання постанови серії АА №00001302 від 04.10.2022 про стягнення штрафу у сумі 17 000 гривень з ОСОБА_2 (т. 1 а. с.17).

З даних квитанції № 44 від 01.02.2024 вбачається, що ОСОБА_2 сплатив борг за вказаним виконавчим провадженням у розмірі 19 131 грн та 191, 30 грн комісійного збору (т. 1, а. с.18).

02.02.2024 старшим державним виконавцем Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Оліярник Г. В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №72202157, а також припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (т. 1 а. с.19).

Позивач просить стягнути сплачені ним 19131,00 гривень, вважає їх матеріальною шкодою, завданою йому банком (відповідачем) через невірно вказані касиром реквізити у квитанції про сплату штрафу.

При ухваленні рішення суд керується наступним правовими нормами.

Статтею 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Зокрема, правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Закону України «Про платіжні послуги», що визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗУ «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів (якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином).

Ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом надання платником платіжної інструкції та готівкових коштів для виконання платіжної операції, у тому числі за допомогою платіжного пристрою (п. 3 ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про платіжні послуги»).

Відповідно до ч. 2, 5-7 ст. 40 ЗУ «Про платіжні послуги» платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу Інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. Платіжна інструкція може бути відкликана в порядку, визначеному цим Законом. Надавач платіжних послуг зобов`язаний забезпечити фіксування в операційно-обліковій системі дати і часу надходження платіжної інструкції, прийняття її до виконання (або відмови в її прийнятті), виконання платіжної інструкції. Національний банк України у своїх нормативно-правових актах визначає обов`язкові реквізити платіжних інспекцій, особливості їх оформлення, захисту прийняття до виконання.

Надавач платіжних послуг платника зобов`язаний отримати згоду платника на виконання кожної платіжної операції, крім випадків, передбачених цим Законом. Платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено цим Законом. (ст. 42 ЗУ «Про платіжні послуги»).

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про платіжні послуги» банки забезпечують виконання платіжних операцій своїх клієнтів, у тому числі операцій небанківських надавачів платіжних послуг, шляхом виконання міжбанківських платіжних операцій або платіжних операцій, що виконуються в межах одного банку.

Ініціювання платіжної операції є завершеним з моменту прийняття платіжної інструкції до виконання надавачем платіжних послуг платника (ст. 41 ЗУ «Про платіжні послуги»).

Згідно із ст. 49 ЗУ «Про платіжні послуги» платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі.

Відповідно до п. 135 Інструкції про порядок організації касової роботи банками та проведення платіжних операції надавачами платіжних послуг в Україні, затвердженої постановою НБУ №103 від 25.09.2028 надавач платіжних послуг/комерційний агент зобов`язаний надати користувачу після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, у паперовій або касовий документ в електронній формі відповідно до законодавства України, умов договору про надання платіжних послуг, внутрішньобанківських правил, правил платіжної системи, внутрішніх документів.

Основні умови та правила здійснення розрахунків Основні умови та правила здійснення розрахунків у національній валюті через операційні каси установ АТ «Ощадбанк» шляхом переказу коштів від фізичних осіб та суб`єктів господарювання на рахунки отримувачів регулюються Положенням про організацію приймання платежів в АТ «Ощадбанк», затвердженим постановою правління АТ «Ощадбанк» від 11.03.2016 №196 (в редакції постанови правління АТ «Ощадбанк» від 02.11.2018 №756), яке було діючим на момент здійснення платежу, а саме станом а 14.10.2022 (далі Положення №196).

Згідно з п. 3.13 Положення про організацію приймання платежів в АТ «Ощадбанк», затверджених постановою правління АТ «Ощадбанк» від 11.03.2016 №196 якщо за договором з отримувачем платежу обумовлено надання банком першої частини прибуткового касового документу, правильність заповнення реквізитів касового документа на паперовому носії платник засвідчує своїм підписом. Якщо з отримувачем платежу не обумовлено надання банком першої частини прибуткового касового документу, підтвердженням платником правильності реквізитів платежу є його згода з реквізитами отриманої від банку квитанції про сплату платежу, що роздрукована засобами системи після введення усіх реквізитів платежу, та безумовне приймання її платником, як підтвердження здійснення операції платежу банком.

Судом встановлено, що позивач звернувся до банку для отримання послуги оплати штрафу, накладеного на нього постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АА №00001302 від 04.10.2022.

Позивач стверджує, що надав касиру банку (відповідача) квитанцію про сплату адміністративного штрафу із зазначеними реквізитами та сумою, яку необхідно було сплатити (т. 1, а. с. 12).

Разом з тим, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що ним було надано касиру саме цю квитанцію. Позивач не просив його допитати у якості свідка, а також не звертався до суду із клопотанням про допит свідків, які б могли підтвердити даний факт. Сторона відповідача даний факт ставить під сумнів.

В свою чергу, працівник відповідача касир Лесик підготувала квитанцію №81 від 14.10.2022 та надала позивачу для погодження зазначених реквізитів та суми, як цього вимагають вищевказані норми.

Оскільки такий платіж був проведений, очевидно, що позивач надав свою згоду на проведення такої платіжної операції на підставі квитанції №81 від 14.10.2022. Тобто, ознайомившись із даною квитанцією, позивачем помилок виявлено не було. Протилежного суду не доведено.

Таким чином, касир банку виконала платіжну операцію за реквізитами та сумою, погодженою позивачем.

В матеріалах справи міститься платіжна інструкція №33668908SB від 17.10.2022 (т.1 а. с. 72), якою підтверджується проведення вищевказаної операції і реквізити, вказані в даній платіжній інструкції у повній мірі співпадають із реквізитами, вказаними у квитанції №81 від 14.10.2022 (т.1 а. с. 13), що були погоджені позивачем.

Отже, судом встановлено, що касир ОСОБА_3 діяла відповідно до ЗУ «Про платіжні послуги» та Положення про організацію приймання платежів в АТ «Ощадбанк», а позивач, в свою чергу, діяв неуважно, дещо халатно, що призвело до виникнення даної ситуації.

Разом з цим, позивач, не погоджуючись із проведеною операцією, мав право звернутися до банку з відповідною заявою про повернення/відміну/сторнування платежу чи щодо розшуку/повернення коштів.

Доказів того, що позивач звертався до суду із такою заявою матеріали справи не містять, представник банку такий факт заперечує, при цьому, що позивач у позовній заяві зазначив, що касир ОСОБА_3 йому таке право роз`яснила та надала зразок такої заяви, яка долучена до матеріалів справи (т. 1, а. с.16).

Окрім цього, заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що в силу ст. 87 ЗУ «Про платіжні послуги» платник (позивач) втратив право вимагати відшкодування коштів за неналежною платіжною операцією.

Так, із приписів ч. 4 ст. 87 ЗУ «Про платіжні послуги» вбачається, що платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією. Платник має право вимагати відшкодування коштів за неналежною платіжною операцією, за умови повідомлення про це надавача платіжних послуг протягом 90 календарних днів з дати списання коштів за такою операцією з його рахунку.

З матеріалів справи вбачається, що ініційована вищевказана операція позивачем була 14.10.2022, а платіж фактично був проведений 17.10.2022, тобто строк, передбачений ст. 87 ЗУ «Про платіжні послуги» сплив у січні 2023.

При цьому, варто зауважити, що позивач вказує, що невірність платежу ним була виявлена у липні 2023, проте до банку із відповідними заявами він не звертався, а до суду звернувся лише 24.02.2024, тобто фактично через сім місяців після виявлення невірності платежу та через рік після проведення платежу.

Таким чином, суд вважає, що позивач втратив право на відшкодування коштів за неналежною платіжною операцією, оскільки пропустив строк, передбачений ст. 87 ЗУ «Про платіжні послуги».

З урахуванням вищевикладеного, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачем, оскільки не доведено, що грошові кошти було зараховано на рахунок неналежного отримувача з вини банку, зазначені кошти на рахунок банку як помилково перераховані не поверталися, позивач пропустив строк, протягом якого він мав право вимагати відшкодування коштів за неналежною платіжною операцією, а тому у позовних вимогах позивача слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору в силу закону, то судовий збір у розмірі 1211,20 гривень слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову, поданого адвокатом Пилипівом Василем Івановичем в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», з участю третьої особи ОСОБА_3 про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.04.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) в особі філії Львівського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (, адреса: 79000, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 9);

Третя особа: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя: М. В. Мельникович