УХВАЛА

01 травня 2024 року

м. Київ

справа № 569/19769/22

провадження № 61-5890ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія» на постанову Рівненського апеляційного суду від 14 березня 2024 року у справі за позовом Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Традєкс», ОСОБА_4 про захист ділової репутації юридичної особи,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року СТОВ «Дубенська аграрна компанія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_3 , ТОВ «Традєкс», ОСОБА_4 про захист ділової репутації юридичної особи.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 поширила недостовірну та негативну інформацію, яка не відповідає дійсності, прямо порушує особисті немайнові права СТОВ «Дубенська аграрна компанія». Недостовірна інформація була поширена ОСОБА_1 за сприянням ОСОБА_5 шляхом направлення до ГУ ДПС у Рівненській області та АТ «Державний експортно-імпортний банк України» адвокатських запитів від 14 жовтня 2022 року та від 26 вересня 2022 року. Вважає, що спірна інформація є саме фактичними твердженнями відповідачів, позаяк відповідні твердження можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності та можуть бути спростовані.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2023 року позов задоволено

Визнано недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію СТОВ «Дубенська аграрна компанія» інформацію, що поширена адвокатом ОСОБА_1., за сприянням та погодженням ОСОБА_5 до ГУ ДПС у Рівненській області у адвокатському запиті від 14.10.2022 року (з відміткою податкового органу від 18.10.2022 року за вх. № 21111/6/17-00) та у адвокатському запиті від 14.10.2022 року (з відміткою податкового органу від 18.10.2022 року за вх. № 21106/6/17-00), а саме:

- про незаконне позбавлення ОСОБА_5 участі в СТОВ «Дубенська аграрна компанія»;

- про необізнаність ОСОБА_5 про підстави та причини виключення його зі складу учасників СТОВ «Дубенська аграрна компанія»;

- про здійснення фактичного керування СТОВ «Дубенська аграрна компанія», ТОВ «Традєкс», ТОВ «Традекс Агрі» одноосібно ОСОБА_4 ;

- про неподання службовими особами СТОВ «Дубенська аграрна компанія» необхідної та правдивої звітності до ГУ ДПС у Рівненській області;

- про протиправність виведення коштів ТОВ «Традєкс» на СТОВ «Дубенська аграрна компанія»;

- про ведення службовими особами СТОВ «Дубенська аграрна компанія» господарських відносин із несумлінними платниками податків, вчинення фіктивних правочинів та безгосподарських товарних операцій.

Зобов`язано адвоката ОСОБА_1. та ОСОБА_5 спростувати недостовірну інформацію, що поширена адвокатом ОСОБА_1. до ГУ ДПС у Рівненській області у адвокатському запиті від 14.10.2022 року (з відміткою податкового органу від 18.10.2022 року за вх. № 21111/6/17-00) та у адвокатському запиті від 14.10.2022 року (з відміткою податкового органу від 18.10.2022 року за вх. № 21106/6/17-00) шляхом направлення до ГУ ДПС у Рівненській області офіційних листів від адвоката ОСОБА_1. та ОСОБА_5 із обов`язковим зазначенням про недостовірність всієї поширеної інформації.

Визнано недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію СТОВ «Дубенська аграрна компанія» інформацію, що поширена адвокатом ОСОБА_1., за сприянням та погодженням ОСОБА_5 до АТ «Державний Експортно-Імпортний Банк України» у адвокатському запиті від 26.09.2022 року (з відміткою банківської установи від 03.10.2022 року за вх. № 1823922), а саме про протиправне заволодіння службовими особами ТОВ «Традєкс» коштами отриманих від АТ «Державний Експортно-Імпортний Банк України» у вигляді кредиту, шляхом їх подальшого відмивання (легалізації) під час здійснення господарської діяльності, у тому числі належних та підконтрольних їм суб`єктів підприємницької діяльності таких як, зокрема, СТОВ «Дубенська аграрна компанія».

Зобов`язано адвоката ОСОБА_1. та ОСОБА_5 спростувати недостовірну інформацію, що поширена адвокатом ОСОБА_1. до АТ «Державний Експортно-Імпортний Банк України» у адвокатському запиті від 26.09.2022 року (з відміткою банківської установи від 03.10.2022 року за вх. № 1823922) шляхом направлення до АТ «Державний Експортно-Імпортний Банк України» офіційних листів від адвоката ОСОБА_1. та ОСОБА_5 із обов`язковим зазначенням про недостовірність всієї поширеної інформації.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 14 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2023 року скасовано, та прийнято нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

15 квітня 2024 року через засоби поштового зв`язку представник СТОВ «Дубенська аграрна компанія» - адвокат Дробот Д. М. подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив Рішення у справі № 10- р(ІІ)/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. У пунктах 7.6. - 7.8. Рішення вказано, що Європейський суд із прав людини послідовно обстоює позицію, що для розуміння змісту обмежень права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції, є потреба у врахуванні ролі касаційних судів та визнанні того, що умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги; застосування визначеного у національному праві критерію ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою з огляду на саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості. Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів. Тому внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі про захист ділової репутації юридичної особи.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції.

Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Справа № 569/19769/22 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене судове рішення прийняте у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дубенська аграрна компанія» на постанову Рівненського апеляційного суду від 14 березня 2024 року у справі № 569/19769/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

В. І. Крат