Справа № 203/4038/23
Провадження № 2/191/1054/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 квітня 2024 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Костеленко Я.Ю., за участю секретаря - Омельченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , на момент смерті знаходилась в м.Краснодон Луганської області (на теперішній час тимчасово окупована територія). На той момент вищезазначений факт смерті матері підтвердити документально не представлялося можливим у зв`язку з тим, що органи державної влади України на цій території тимчасово не здійснюють повноваження. 15.08.2022 він звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою про встановлення факту смерті його матері на окупованій території. 17.08.2022 Кіровським районним судом м.Дніпропетровська винесено рішення про встановлення факту смерті його матері ОСОБА_3 на території м.Краснодон Луганської області (тимчасово окупована територія України) та 27.09.2022 ним отримано свідоцтво про смерть його матері ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі, із квартири АДРЕСА_2 . Його мати за свого життя заповіт не складала і єдиними спадкоємцями є він та його брат ОСОБА_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 (тимчасово окупована територія України). В 2014 році він покинув місце мешкання в м.Луганську у зв`язку з тим, що він є колишнім співробітником органів внутрішніх справ та залишатися в тимчасово окупованому місці було небезпечно для його життя та здоров`я. З 13.04.2023 він мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . В 2017 році його мати ОСОБА_3 виїхала на територію підконтрольну України та зареєструвалась як внутрішньо-переміщена особа за адресою, де мешкав він зі своєю жінкою, та наглядав за нею, а саме - АДРЕСА_5 . В 2020 році мати поїхала на непідконтрольну частину Луганської області та не змогла повернутися до них у зв`язку з введеними карантинними обмеженнями та заборонами порядку перетину лінії розмежування. За ОСОБА_3 числиться нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира є однокімнатною, має загальну площу 30,6 кв.м, житлова площа 17,1 кв.м, розташована на 3-му поверсі п`ятиповерхового панельного будинку, який було збудовано в 1970-х роках. Право власності на квартиру матір`ю було набуте згідно з договором-купівлі продажу від 14.12.2010. 19.10.2022 державним нотаріусом Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Оксаною Василівною було відкрито спадкову справу № 69815207. 13.06.2023 Державним нотаріусом Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черниш Є.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. АДРЕСА_2 після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що спадкоємцем не подано правовстановлюючий документ на вищезазначене спадкове майно, а саме договір купівлі-продажу, посвідчений ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу 14 грудня 2010 року за реєстровим № 4692. Даний документ знаходиться у відповідача, який залишився мешкати на тимчасово окупованій території Луганської області та категорично відмовляється передати цей документ. Також у нього з відповідачем різні політичні погляди на події в України, тому з ним не підтримує зв`язок та останній раз спілкувався близько року тому. Після звернення до нотаріальної контори були намагання зв`язатися з відповідачем стосовно питання прийняття спадщини, однак з розмови з ним він зрозумів, що відповідач відкривати спадкову справу не планує на території України, хоче звернутися з цього питання до нотаріуса окупаційної влади. Тобто відповідач скористатися своїм правом як спадкоємця не хоче, на його прохання надіслати правовстановлюючі документи він отримав від нього відмову. Відповідач фактично сам не планує скористатися своїми правом спадкування, але своїми діями навмисно перешкоджає йому реалізувати свої законні права. Для подальшої реалізації своїх законних прав йому необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вказану квартиру не існує. Просить визнати за ним право приватної власності на 1/2 частку спадкового майна в порядку спадкування за законом, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 .
Позивач ОСОБА_1 до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву не надав.
У зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд за його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне.
Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18 липня 2006 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Омськ та його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Краснодон Луганської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом по смерть серії НОМЕР_2 від 27 вересня 2022 року.
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №327003174 від 27 березня 2023 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності в цілому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14 грудня 2010 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Алейніковою К.Л. за реєстром №4692 належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та має загальну площу 30,6кв.м., житлову - 17,1 кв.м.
Відповідно до спадкової справи №27/2022 із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в установлений законом шестимісячний строк звернувся ОСОБА_1 .
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 червня 2023 року №626/02-31 державним нотаріусом Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черниш Є.В. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що не надано правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу, посвідчений Алейніковою К.Л., приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу 14 грудня 2010 року за реєстровим №4692.
Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно з ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що спадкоємцями за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , а тому частка кожного у спадковому майні складає 1/2 частину квартири АДРЕСА_2
Суд, з`ясувавши всі обставини справи, наявність спадкового майна у вигляді квартири, факту прийняття позивачем спадщини після смерті матері, його частку у спадковому майна, вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась адвокатом Осиповим С.О. Підставами для надання позивачу правничої допомоги адвокатом Осиповим С.О. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1882 від 14.07.2008) є Договір про надання професійної правничої правової допомоги №05/21р від 07.04.2021, згідно з яким за надання послуг виплачується гонорар в розмірі по домовленості або в розмірі, передбаченому додатковою угодою. Однак, жодних доказів укладення додаткової угоди та визначення або сплати позивачем гонорару адвокату суду не надано.
Враховуючи, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування при вирішення заяви сторони,суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу у зв`язку з їх недоведеністю.
Стосовно витрат, пов`язаних з оцінкою нерухомого майна суд зазначає таке.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року у справі № 712/4126/22 сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ.
Велика Палата ВС зазначила, що, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд ураховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.
Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Тому сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ.
В даному випадку оцінка вартості майна не враховувалася як доказ по справі, а була здійснений з метою визначення вартості майна для сплати судового збору, а тому стягнення витрат на проведення оцінки майна задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Я. Ю. Костеленко