ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.

за участю секретаря судового засідання: Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу адвоката Маляра Станіслава Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року по справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання недійсним договорів, витребування з чужого незаконного володіння, визнання права власності та скасування державної реєстрації у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбно-сімейних відносинах, визнання договорів недійсними та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбно-сімейних відносинах, визнання договорів недійсними та поділ майна подружжя.

13 квітня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання недійсним договорів, витребування з чужого незаконного володіння, визнання права власності та скасування державної реєстрації.

16 квітня 2024 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення свого зустрічного позову до його прийняття, шляхом накладення арешту та заборони відчуження на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м, житловою площею 92 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, накладення арешту та заборони відчуження на земельну ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони державним реєстраторам проведення будь-яких реєстраційних дій щодо виникнення, зміни, припинення прав на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м, житловою площею 92 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), а також на земельну ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання сили судовим рішенням у справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

В апеляційній скарзі адвокат Маляр С.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд передчасно вирішив питання про забезпечення позову. Крім того, судом не встановлено чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

08 липня 2024 року адвокат Пащенко В.І., яка діє в інтересах, ОСОБА_2 посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказує, що жодних законних прав ОСОБА_1 , яка не є власницею майна, оскаржувана нею ухвала не порушує.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149-159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

За своєю правовою природою інститут забезпечення позову покликаний гарантувати особам, які беруть участь у справі, реальну можливість ефективного захисту свого права шляхом дійсного виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Саме тому такі заходи покликані забезпечити можливість охорони матеріально-правових інтересів позивача від потенційних недобросовісних дій інших учасників, направлених на ухилення від реального та ефективного виконання судового рішення, в тому числі з метою запобігання труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Зважаючи на наведені положення, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має дослідити, чи є реальним спір між сторонами, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи запропонований вид забезпечення є співмірним із заявленими вимогами та чи забезпечує він досягнення мети, задля якої ставиться питання про забезпечення позову. Єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є виключно ризик ускладнення/унеможливлення виконання рішення суду у справі або ефективного поновлення прав та інтересів позивача. При цьому жодного питання по суті спору, в тому числі й щодо обґрунтованості позовних вимог, суд на даній стадії не вирішує.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України та мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічні висновки містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18 та відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт,чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбно-сімейних відносинах, визнання договорів недійсними та поділ майна подружжя.

15 квітня 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання недійсним договорів, витребування з чужого незаконного володіння, визнання права власності та скасування державної реєстрації. У зустрічному позову ОСОБА_2 просить визнати його особистою приватною власністю наступне нерухоме майно, а саме: земельну ділянку № НОМЕР_1 з кадастровим номером :01:040:0870, площею 0,1200 га за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с/рада Новоолександрівська, обслуговуючий кооператив «СТ «Чайка»; земельну ділянку № НОМЕР_2 з кадастровим номером :01:040:0176, площею 0,0345 га за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с/рада Новоолександрівська, обслуговуючий кооператив «СТ«Чайка»; садовий будинок АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «СТ «Чайка», загальною площею 70,6 кв.м; квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 166,4 кв.м; житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м, житловою площею 92 кв.м, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017; земельну ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017. Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 02 березня 2017 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 від імені якої діяв ОСОБА_5 предметом якого був житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м, житловою площею 92 кв.м, що розташований на земельній ділянці кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, посвідчений ПН ДМНО ОСОБА_8 , серія та номер 3283; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02 березня 2017 року, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_5 предметом якого була земельна ділянка площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Златовою Н.А., серія та номер 3284; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на його користь житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м, житловою площею 92 кв.м, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017 та земельну ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за ним право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м, житловою площею 92 кв.м, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017; земельну ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати недійсними Іпотечний договір від 26 січня 2024 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , предметом якого є житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м, житловою площею 92 кв.м, а також земельна ділянка площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений ПН ДМНО ОСОБА_10 , зареєстрований в реєстрі за № 139; скасувати державну реєстрацію іпотеки та обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, заборони відчуження за № 140 та № 141 від 26 січня 2024 року, що внесені на підставі Іпотечного договору від 26 січня 2024 року, який укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 предметом якого є житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м, житловою площею 92 кв.м, а також земельна ділянка площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченому приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петренко Т.В., зареєстрованому в реєстрі за № 139.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2024 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання недійсним договорів, витребування з чужого незаконного володіння, визнання права власності та скасування державної реєстрації обєднані в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбно-сімейних відносинах, визнання договорів недійсними та поділ майна подружжя. ( а.с.58-59).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу майна та його поділу.

Задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно за відсутності належного обґрунтування необхідності такого заходу впливу на заінтересовану особу є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном, яке передбачене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на предмет позову та з урахуванням вимог щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року в частині накладення арешту на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м, житловою площею 92 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) та в частині накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 скасувати та у задоволенні цієї частини вимог заяви про забезпечення позову відмовити, оскільки підстав для накладання арешту ОСОБА_2 не доведено, а колегією суддів не встановлено.

В той же час заборона відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м, житловою площею 92 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1; заборона відчуження земельної ділянко площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; заборона державним реєстраторам проведення будь-яких реєстраційних дій щодо виникнення, зміни, припинення прав на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м, житловою площею 92 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), а також на земельну ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки::03:207:0017, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання сили судовим рішенням у справі, не порушить прав на користування майном.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд передчасно вирішив питання про забезпечення позову, судом не встановлено чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення, колегія суддів не бере до уваги з вище наведених підстав.

Оскільки в апеляційній скарзі не наведено, а колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про неефективність заходів забезпечення позову в частині заборони відчуження та в частині проведення будь-яких реєстраційних дій щодо виникнення, зміни, припинення прав відносно житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м, житловою площею 92 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 та земельної ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в цій частині ухвала Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Маляра Станіслава Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року в частині накладення арешту на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 570,7 кв.м, житловою площею 92 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) та в частині накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0441 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:207:0017, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 скасувати та у задоволенні цієї частини вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

В іншій частині ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 18 вересня 2024 року.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров