Дата документу 12.11.2024
Справа № 334/9626/21
Провадження № 2/334/60/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Добрєва М.В., при секретарі Зайцевій С.Г., позивача ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Хортицький відділ державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі ПівденноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро ) про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу, як батька дитини, з актового запису про народження та звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження та звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

В обґрунтування позову вказав, що з вересня 2001 року по 2002 рік він проживав разом з відповідачкою ОСОБА_2 , займався буд вільними роботами та часто був у відрядженнях. Наприкінці вересня 2001 року відповідачка повідомила, що вона вагітна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дитина, ОСОБА_3 .

З кінця 2002 року стосунки з ОСОБА_2 припинилися і вона стала проживати з іншим чоловіком. Позивач намагався надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, однак, через брак коштів та необхідності допомагати матері-пенсіонерці ОСОБА_4 , не завжди це виходило. У 2006 році ОСОБА_2 звернулась до Ленінського районного суду м.Запоріжжя із позовною заявою про стягнення аліментів і було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.02.2006 року і до повноліття дитини. Після зазначеного рішення вони домовилися про добровільну сплату аліментів, через що ОСОБА_2 подала заяву про повернення виконавчого листа.

У квітні 2021 року позивач дізнався, що частина квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві спільної сумісної власності проходить процедуру реалізації в рамках зведеного виконавчого провадження № 65525037, у зв`язку із заборгованістю зі сплати аліментів у розмірі 173 770, 23 грн.

З матеріалів виконавчого провадження позивач дізнався. Що в липні 2006 року державним виконавцем Хортицького ВДВС ЗМУЮ було відкрито виконавче провадження № 8388172 на підставі дублікату виконавчого листа № 2-1239 від 06.03.2008 року.

З метою врегулювання конфлікту позивач звернувся до ОСОБА_2 , проте виникла сварка у ході якої остання повідомила, що донька народилася від іншого чоловіка.

Позивач вважає, що відповідачка ОСОБА_2 ввела його в оману стосовно його батьківства, у зв`язку із чим він вимушений був звернутися до суду.

Позивач просить суд поновити строк на подання позовної заяви про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження, виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного 06.08.2002 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за № 579, відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як батька ОСОБА_3 , звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від сплати заборгованості за дублікатом виконавчого листа № 2-1239, яка виникла за період з квітня 2018 року по квітень 2020 року.

Ухвалою судді від 15.12.2021 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

Ухвалою суду від 09.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 17.04.2023 року по справі призначено судову медичну експертизу. Провадження по справі зупинено.

19.08.2024 року на адресу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи, оскільки вказані у клопотанні особи до експертної установи одночасно не з`явились, біологічні зразки отримані не були.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, 11.11.2024 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та представника, у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи: Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи у відсутності представника, покладаються на розсуд суду.

Представник Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про день і час судового засідання повідомлялися у встановлений законом спосіб.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників провадження, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення і в позові слід відмовити із наступних підстав.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12,81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Із досліджених судом доказів встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у батьків, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дочка, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серія НОМЕР_1 , виданого 17 вересня 2021 року (повторно) Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Тобто на час народження дитини позивачу достовірно було відомо, що ОСОБА_3 є його дитиною, а тому разом із ОСОБА_2 подав заяву на реєстрацію доньки, в актовому записі про народження дитини позивач записаний як батько, що не заперечується сторонами.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 06 березня 2006 року (справа № 2-1239/06) з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.02.2006 року і до повноліття дитини.

Постановою старшого державного виконавця Хортицького ВДВС ЗМУЮ від 21.07.2008 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.02.2006 року і до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до статті 136 Сімейного кодексу України - особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Згідно пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід урахувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а вразі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне заплідення своєї дружини, не мають право оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Отже, позивачем не пропущено строки позовної давності для виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, так як для нього строки позовної давності не застосовуються.

Згідно ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

У відповідності до ст.ст. 252-254 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

У відповідності до ст. 255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

За змістом ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття, тобто строк подання відповідного позову визначений певним моментом у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, а саме досягнення дитиною 18 років, повноліття.

Оскільки ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнім днем звернення до суду позовом про оспорювання батьківства відповідно ст.ст. 254, 255 ЦК України є 29.04.2021 року, тобто останній день вісімнадцятого року з моменту народження ОСОБА_3 .

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом положень статті 15 ЦК України право особи на захист свого цивільного права виникає у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням указаних норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Позивач звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час народження дитини позивачу достовірно було відомо, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дитиною, позивач вказані обставини не спростував.

10 грудня 2021 року, станом на момент звернення позивача до суду із даним позовом ОСОБА_3 була повнолітньою.

Положеннями законодавства, яке регулює сімейні правовідносини, зокрема, відносини батьків та дітей, встановлене визначене коло взаємних прав і обов`язків батьків і дітей, обов`язки батьків по захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, права і обов`язки батьків по вихованню дітей, тощо.

Вказані обов`язки батьків щодо неповнолітніх дітей діють з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, сприяння засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, створення умов для отримання дитиною освіти, тощо - надані батькам до досягнення дитиною повноліття, після чого дитина набуває повної правосуб`єктності і необхідність виконання батьками указаних вище обов`язків не є імперативно.

Існування відомостей про батька в актовому записі про народження дитини після досягнення дитиною повноліття саме по собі не призводить до порушення прав особи, яка записана батьком дитини.

Аналогічні висновки викладені в Постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 336/2362/16.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач не надав суду належних обґрунтувань щодо того, чим порушено, оспорено або не визнано його права, свободи чи інтереси внаслідок існування відомостей щодо його батьківства у актовому записі про народження дитини, яка станом на момент звернення до суду із даним позовом досягла повноліття.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судовий збір, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження та звільнення від сплати заборгованості по аліментах відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Добрєв М. В.