У х в а л а

25 березня 2024 року

м. Київ

Справа № 758/16480/21

Провадження № 61-3177ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Дундар І. О., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - позивачка), яку від її імені подав адвокат Гуревич Родіон Геннадійович (далі - адвокат),

на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року

у справі за позовом позивачки до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ») і приватної виконавиці виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про стягнення безпідставно набутих коштів за виконавчим написом нотаріуса та

в с т а н о в и в:

1. У листопаді 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з АТ «ПУМБ» 12 678,71 грн безпідставно набутих коштів за виконавчим написом нотаріуса.

2. 15 лютого 2023 року Подільський районний суд міста Києва ухвалив заочне рішення про задоволення позову.

3. 11 серпня 2023 року цей суд постановив ухвалу про відмову у задоволенні заяви позивачки про ухвалення додаткового рішення.

4. 25 грудня 2023 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував ухвалу суду першої інстанції від 11 серпня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу; щодо цього ухвалив нове судове рішення: (1) поновив процесуальний строк на подання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги; (2) стягнув із АТ «ПУМБ» на користь позивачки 6 097,70 грн відшкодування судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у суді першої інстанції.

5. 29 лютого 2024 року Київський апеляційний суд постановив ухвалу про залишення без задоволення заяви позивачки про ухвалення додаткового рішення. Мотивував так:

- звертаючись із заявою про ухвалення додаткового рішення, на підтвердження розміру понесених судових витрат адвокат подав, зокрема, договір про надання професійної правничої допомоги від 28 грудня 2023 року;

- цей договір не може бути доказом судових витрат під час провадження в апеляційному суді, бо позивачка уклала його з адвокатом після розгляду справи у цьому суді;

- у матеріалах справи немає договору про надання правової допомоги від 30 серпня 2023 року, який позивачка уклала із адвокатом. Це позбавляє суд можливості перевірити умови такого договору, визначені у ньому вартість послуг і порядок їхньої оплати.

6. 5 березня 2024 року адвокат в інтересах позивачки сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 7695/0/220/24 від 5 березня 2024 року), у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 29 лютого 2024 року й ухвалити нове судове рішення - про задоволення заяви позивачки про відшкодування судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правової допомоги у суді апеляційної інстанції.

7. Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.

7.1. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

7.2. Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

7.3. Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

7.4. Предметом спору є стягнення коштів. Ціна позову становить 12 678,71 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

7.5. За загальним правилом у судовому рішенні суд має розглянути всі заявлені вимоги, а також вирішити інші, зокрема процесуальні, питання. Неповнота чи невизначеність висновків щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема про розподіл судових витрат, є підставами для ухвалення додаткового судового рішення. Останнє - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Додаткове рішення не може змінити суті основного або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені у судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною основного. У разі скасування останнього, ухвалене додаткове рішення втрачає силу (див., зокрема, постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі № 756/4441/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 9 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у справі № 911/956/17 (361/6664/20), від 7 березня 2023 року у справі № 922/3289/21, Великої Палати Верховного Суду від 5 липня 2023 року у справі № 904/8884/21).

7.6. Додаткове судове рішення - це засіб усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат на професійну правничу допомогу (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 листопада 2023 року у справі № 202/3681/16).

7.7. Враховуючи зазначене, позивачка подала касаційну скаргу на судове рішення, яке за загальним правилом не можна оскаржити у касаційному порядку. У касаційній скарзі не зазначила випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, можливо оскаржити у касаційному порядку. З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 261, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», приватної виконавиці виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про стягнення безпідставно набутих коштів за виконавчим написом нотаріуса.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков