РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Станіславчицької сільської ради Жмеринського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Позивачка 22 березня 2024 року звернулась до суду з цим позовом і вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка по матері ОСОБА_2 , яка постійно до часу смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її рідна сестра - мати позивачки ОСОБА_3 , шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном померлої відповідно до статті 549 ЦУ УРСР, а саме в квітні 2003 року розпорядилась домашніми та особистими речами померлої. Інші спадкоємці за законом, за заповітом та за правом представлення, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 відсутні. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки площею 1,7198 га (рілля), яка рахується за померлою на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН № 0355498, який втрачено, з приводу чого позивачка розмістила оголошення в місцевій газеті «Наша газета». Мати позивачки ОСОБА_3 , не оформивши своїх спадкових прав, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Позивачка була зареєстрована та проживала з матір`ю на момент її смерті, була єдиною спадкоємицею майна матері, а тому звернулась до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. Позивачка 21 березня 2024 року звернулась до Другої Жмеринської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки, з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Тому ОСОБА_1 звертається з даним позовом до суду, у якому просить визнати в порядку спадкування за законом право по земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 1,7198 га (рілля), кадастровий номер: :05:002:0151, розташовану на території Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області.

На обґрунтування своєї позиції позивачка надала копії документів, які посвідчують її особу, родинні стосунки, копії свідоцтв про смерть матері та тітки, копії документів, які підтверджують, що за ОСОБА_2 рахується земельна частка (пай), копії витягів зі спадкового реєстру, а також копію постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити (а.с.72).

Позиція відповідача

Представник відповідача Станіславчицької сільської ради відзиву на позов не надав, в судове засідання, будучи належним чином повідомленим, не з`явився (а.с.64,71).

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Справа передана до провадження судді 22 березня 2024 року, що видно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с.28).

Ухвалою від 25 березня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою зобов`язано нотаріальну контору надати суду копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (а.с.29).

Копія спадкової справи надійшла до суду 29 березня 2024 року (а.с.31-63).

Представник відповідача Станіславчицької сільської ради 29 березня 2024 року отримав надіслані судом копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позову з додатками, про що міститься підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.64).

Підготовче провадження закрите ухвалою суду від 9 квітня 2024 року, а справа призначена до судового розгляду (а.с.69).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин.

Досліджуючи факти та питання права, що лежать в основі спору, суд встановив, що відповідно до копії паспорта позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка та зареєстрована в с. Носківці Жмеринського району (а.с.4-5).

Згідно з рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 24 квітня 2014 року, встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно була рідною матір`ю ОСОБА_1 (а.с.7).

У архівній довідці від 14 вересня 2016 року зазначено, що в книзі актових записів про народження громадян по с. Носківці Жмеринського району за 1938 рік є актовий запис №106 за 22 серпня 1938 року про ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько- ОСОБА_6 , мати ОСОБА_7 , що видно з копії самого актового запису №106 (а.с.8-9).

У архівній довідці від 20 вересня 2016 року зазначено, що в книзі актових записів про народження громадян по с. Носківці Жмеринського району за 1930 рік є актовий запис №92 за 10 червня 1950 року про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько- ОСОБА_6 , мати ОСОБА_7 , що видно з копії самого актового запису №92 (а.с.10-11).

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, ОСОБА_8 12 січня 1973 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 та змінила прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с.12).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Носківці Жмеринського району (а.с.13).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Носківці Жмеринського району, що видно з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.14).

Позивачка ОСОБА_1 4 березня 2020 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї матері ОСОБА_3 . Спадщина складається з житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_2 (а.с.15)

Носковецький старостинський округ 1 березня 2024 року видав довідку №202, про те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_2 . На час відкриття спадщини з нею проживала та була зареєстрована її дочка ОСОБА_1 (а.с.16).

У довідці Носковецького старостинського округу №203 від 1 березня 2024 року зазначено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Згідно з записом погосподарської книги, на час відкриття спадщини з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадщину після смерті ОСОБА_11 прийняла сестра ОСОБА_3 , шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном (а.с.20).

У відповідь на адвокатський запит Відділ № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області повідомило, що відповідно до витягу з протоколу № 1 зборів уповноважених КСП «Вільна Україна» с. Носківці Жмеринського району від 17 лютого 1996 року про затвердження списку на паювання землі, пенсіонерів членів КСП «Вільна Україна», що проживають на території Ноковецької сільради, під п/н НОМЕР_3 рахуєтья ОСОБА_2 (а.с.17).

Згідно з розпорядженням Жмеринської РДА від 21 листопада 2006 року № 627 "Про затвердження технічної документації із землеустрою та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Носковецької сільської ради» та «списком померлих власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), земельні ділянки яких будуть передаватися у власність спадкоємцям на території Носковецької сільради, після оформлення права на спадщину» під п/н № НОМЕР_4 за ОСОБА_2 закріплена земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 1,7198 га (а.с.18-20).

Відповідно до копії сторінки №3 у випуску №11 газети «Наша газета» від 13 березня 2024 року надруковано оголошення про втрату сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН №03554998 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.21-22).

Згідно з Витягами зі спадкових реєстрів (заповіти/спадкові договори) та (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за параметрами пошуку ОСОБА_2 - інформація відсутня (а.с.23-24).

Відповідно до Витягу зі спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за параметрами запиту ОСОБА_3 - 4 березня 2020 року видано свідоцтво про право на спадщину № НОМЕР_6 (а.с.25).

Згідно з постановою державного нотаріуса Другої Жмеринської державної нотаріальної контори від 21 березня 2024 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), розташовану на території Носковецької сільської ради, яка належала померлій ОСОБА_2 , оскільки правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) відсутні (а.с.27).

Відповідно до копії спадкової справи №413/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_2 (а.с. 31-63).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, а також визнані відповідачем.

Надані позивачкою докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається. Кожний аргумент, наведений позивачем, відноситься до предмета спору, обґрунтований з огляду на законодавство і містить підстави для задоволення позову.

Юридична кваліфікація встановлених обставин.

Судом встановлено, що інших спадкоємців та особи, яка має право на обов`язкову частку у спадковому майні крім позивачки немає, що підтверджується копією спадкової справи.

Згідно зі статтею 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті.

У статті 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом після смерті тітки.

Відповідно до статті 5 ЗК України (в редакції 1990 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

Відповідно до статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частин першої, другої третьої та п`ятої статті 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Згідно з частиною другою статті 22 ЗК України, до земель сільськогосподарського призначення належить зокрема рілля. Згідно з частиною третьою статті 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення, зокрема особистого селянського господарства, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України.

Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з частиною п`ятою та шостою статті 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а також враховуються іншими судами при застосуванні таких норм прав.

Право спадкодавця на земельну частку (пай) підтверджується інформацією начальника Відділу №4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, однак правоустановлюючий документ, як то сертифікат про право на земельну частку (пай) втрачено, що не дало можливості нотаріусу видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно.

Отже, право покійної ОСОБА_2 на земельну частку (пай) входить до складу спадщини, це право не припинилось внаслідок її смерті, воно переходить до спадкоємців та може бути успадковане.

Висновки суду

Таким чином суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; керуючись принципами розумності, справедливості, виваженості та добросовісності, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ухвалює рішення про повне задоволення позову, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Керуючись статтями 259, 263 ЦПК України, на підставі статей 315, 1216, 1217, 1218,1225 ЦК України, статей 77, 78, 79, 80, 89 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Станіславчицької сільської ради Жмеринського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 1,7198 га (рілля), кадастровий номер: :05:002:0151, розташовану на території Станславчицької (колишньої Носковецької) сільської ради Жмеринського району Вінницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка рахується за ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після смерті якої прийняла, але не оформивши своїх спадкових прав рідна сестра ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його винесення.

Ім`я (найменування) сторін

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент. номер НОМЕР_5 , мешканка та зареєстрована по АДРЕСА_2 .

Представник позивача адвокат Височанська Альона Володимирівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 519 від 27 листопада 2006 року, знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідач Станіславчицька сільська рада Жмеринського району Вінницької області, вул. Центральна, 4, с. Станіславчик Жмеринського району Вінницької області, .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ