Дата документу 11.07.2024
Справа № 501/715/24
11 липня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі
головуючого судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за
відповідача: ОСОБА_1
предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю,
сторони не з`явились
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
Одеський обласний центр зайнятості (надалі позивач) 23.02.2024 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач) про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю.
В обґрунтуванні вимог посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного від 20.04.2021.
На підставі поданої заяви про надання статусу безробітного його зареєстровано в центрі зайнятості. У вказаній заяві ОСОБА_1 підтверджено, що він ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного.
22.04.2021 Чорноморською філією Одеського обласного центру зайнятості прийнято рішення про призначення відповідачу допомоги по безробіттю без урахування страхового стажу та розпочати виплату допомоги по безробіттю з 20.04.2021, відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про обов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Після надходження відомостей про страховий стаж та заробітну плату ОСОБА_1 наказом Чорноморської філії Одеського обласного центру зайнятості від 18.06.2021 №НТ210618 відповідачу було призначено виплату допомоги по безробіттю з урахуванням страхового стажу від 2 до 6 років, починаючи з 20.04.2021.
Наказом Чорноморської філії Одеського обласного центру зайнятості від 30.07.2021 № НТ210730 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та знято його з реєстрації як безробітного з 30.07.2021 в зв`язку з поданням безробітним особисто письмової заяви про зняття його з реєстрації відповідно до п.3 ч.1 ст.45 «Про зайнятість населення», п.10 ч.1 ст.31 Закону України Про обов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», підпункту 2 п.1 Розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, в т.ч. одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики №624 (надалі Порядок №624) та абзацу 16 підпункту 1 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792 (надалі Порядок №792).
За наслідками проведеного обміну інформацією між Державною службою зайнятості та Пенсійним фондом України встановлено, що ОСОБА_1 під час перебування на обліку як безробітний, перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОКАРТОН».
За результатом розслідування Чорноморською філією Одеського обласного центру зайнятості складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 02.10.2023 №41.
За час перебування на обліку з 20.04.2021 по 29.07.2021 на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 перераховано допомогу по безробіттю в сумі 15 737,09 грн.
Кошти відповідачем не сплачені, хоча на адресу відповідача була направлена претензія від 17.10.2023 про добровільне повернення коштів в сумі 15 737,09 грн.
Відповідач в добровільному порядку не повернув борг, тому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість з виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 15 737,09 грн. та судові витрати у справі.
Відповідач відзиву на позов не надав.
ІІ. Заяви сторін, інші процесуальні дії у справі.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 23.02.2024 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.45).
Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 05.03.2024 відкрито провадження у справі (а.с.48-49).
Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (ст.128 Цивільного-процесуального кодексу України), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 20.04.2021 звернувся до позивача - Чорноморської філії Одеського обласного центру зайнятості, з заявою про надання статусу безробітного (а.с.31).
На підставі поданої заяви про надання статусу безробітного його зареєстровано в центрі зайнятості. У вказаній заяві ОСОБА_1 підтверджено, що він ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного (а.с.31).
22.04.2021 Чорноморською філією Одеського обласного центру зайнятості було прийнято рішення про призначення відповідачу допомоги по безробіттю без урахування страхового стажу та розпочати виплату допомоги по безробіттю з 20.04.2021, відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про обов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с. 32).
За наслідками проведеного обміну інформацією між Державною службою зайнятості та Пенсійним фондом України встановлено, що ОСОБА_1 під час перебування на обліку як безробітний, перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОКАРТОН».
За результатом розслідування Чорноморською філією Одеського обласного центру зайнятості складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 02.10.2023 №41 (а.с.33-33 зв.).
За час перебування на обліку з 20.04.2021 по 29.07.2021 на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 перераховано допомогу по безробіттю в сумі 15 737,09 грн.
ОСОБА_1 17.10.2023 направлялась претензія про відшкодування незаконно отриманих коштів в розмірі 15 737,09 грн. (а.с.40-41).
V. Оцінка Суду.
До зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або інших умовах, передбачених законодавством (ст.4 Закону України "Про зайнятість населення").
У відповідності до п.1 ч.1 ст.43 Закону України "Про зайнятість населення", статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
Частиною 2 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного (ч.3 ст.44 Закону України "Про зайнятість населення").
Згідно п.п.1, 9 ч.1 статті 45 Закону України "Про зайнятість населення", реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: зайнятості особи; встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг).
Як визначено абз.5 ч.1 ст.34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати відповідно до Закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.
Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").
Отже, неповідомлення особою обставин, яка не дає право їй для визнання її безробітною, свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до ч.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття " є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.
Відповідні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 545/164/17-ц.
Згідно з п.1 ч.1ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14, а також з правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати КЦС ВС від 06 лютого 2019 року, які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК Українив враховуються судом при ухваленні рішення.
Враховуючи наведене, добросовісність безробітного полягає у своєчасному повідомленні відповідного центру зайнятості про втрату ним права на отримання допомоги по безробіттю.
Частиною 1 ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Абзацом 1 п.6 Порядку розслідування страхових випадків обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільнимНаказом Міністерства праці та соціальної політики України і Державної податкової адміністрації України №60/62 від 13.02.2009, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.
Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку (абз.3 п. 6 Порядку).
Системний аналіз вищевказаних норм свідчить, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, при цьому підставою для стягнення з відповідача суми виплаченого забезпечення є встановлення умисного невиконання обов`язків та зловживання ними застрахованою особою.
Суд звертає увагу, що в поданій заяві про надання статусу безробітного від 20.04.2021 відповідач зазначив, що не відноситься до зайнятого населення та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, а також останній ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
22.04.2021 Чорноморською філією Одеського обласного центру зайнятості було прийнято рішення про призначення відповідачу допомоги по безробіттю без урахування страхового стажу та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 20.04.2021.
За наслідками проведеного обміну інформацією між Державною службою зайнятості та Пенсійним фондом України встановлено, що ОСОБА_1 під час перебування на обліку як безробітний, перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОКАРТОН».
Отже, вказані обставини впливають на умови виплати ОСОБА_1 допомоги по безробіттю та свідчить про невиконання ним своїх обов`язків.
За результатом розслідування Чорноморською філією Одеського обласного центру зайнятості складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 02.10.2023 №41.
За час перебування на обліку з 20.04.2021 по 29.07.2021 на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 перераховано допомогу по безробіттю в сумі 15 737,09 грн.
Кошти відповідачем не повернуті, хоча 17.10.2023 відповідачу направлялась претензія про відшкодування незаконно отриманих коштів в сумі 15 737,09 грн.
Суд не встановив обставин передбачених ст.1215 ЦК України щодо можливості неповернення відповідачем безпідставно набутої допомоги через недобросовісність з його боку.
Відтак, суд вважає, що відповідач допустив умисне невиконання обов`язків та зловживання ними, тому в його діях є ознаки недобросовісності, які допускають повернення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Отже, у зв`язку з тим, що позов задоволено на користь позивача, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду (а.с.1), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, Суд
Позовну заяву Одеського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Одеського обласного центру зайнятості заборгованість з виплаченої йому допомоги по безробіттю у розмірі 15 737,09 грн. та судові витрати у справі у розмірі 3 028,00 грн. на рахунок:
Отримувач: Одеський обласний центр зайнятості
Банк одержувача: Держказначейська служба України, и. Київ.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 11.07.2024.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко