Провадження № 2/185/5025/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 листопада 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.,

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Донецької обласної державної адміністрації () про визнання права власності на нерухоме майно.

Позовна заява надійшла до суду 20 вересня 2024 року, згідно з відміткою на конверті позовна заява здана на пошту 17 вересня 2024 року.

Позиція позивача

Позивач посилається на те, що їй належить 1/3 частка двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право власності видано на підставі рішення Комісії з приватизації Ясинуватського відділення Донецької залізної дороги від 02 лютого 1998 року №3. Право власності на зазначену квартиру зареєстровано у БТІ міста Донецька 11 березня 1998 року, реєстраційний номер 272.

Рішенням державного реєстратора від 22 липня 2024 року відмовлено у проведенні реєстрації права власності позивача на квартиру, оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.

На теперішній час отримати документи, що підтверджують реєстрацію права власності на квартиру, неможливо через тимчасову окупацію міста Донецька.

Отже держава в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно не визнає права власності позивача на квартиру. Тому позивач просить захистити своє порушене право шляхом визнання за нею права власності на 1/3 частку двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Ціна позову, зазначена позивачем 860 грн.

Заперечення відповідача

10 жовтня 2024 року надійшов відзив, за змістом якого Донецька обласна державна адміністрація позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що обов`язок збереження матеріалів технічної інвентаризації, реєстрових книг, а також архівних справ комунальних підприємств - бюро технічної інвентаризації покладений на органи місцевого самоврядування. Донецька облдержадміністрація є місцевим органом виконавчої влади та згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2024 року № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій» набула тимчасового статусу обласної військової адміністрації. Протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення або скасування Донецька облдержадміністрація, обласна військова адміністрація здійснює повноваження Донецької обласної ради. Здійснення Донецькою облдержадміністрацією, обласною військовою адміністрацією повноважень інших органів місцевого самоврядування Донецької області не передбачено Законом України «Про правовий режим воєнного стану» та іншими актами законодавства. Облдержадміністрація не наділена повноваженнями з реєстрації прав власності, формування та ведення реєстрів прав на нерухоме майно, зберігання реєстрових книг та архівних справ щодо нерухомого майна, не є органом вищого рівня або правонаступником жодних органів місцевого самоврядування або підпорядкованих їм підприємств, установ та організацій. Позивач не навела правових обґрунтувань яким чином облдержадміністрація не визнала або оспорила її права, свободи чи інтереси з питання визнання права власності на квартиру у місті Донецьку. Тому облдержадміністрація не є стороною у цих правовідносинах.

Фактичні обставини, встановлені судом

З доданих до позовної заяви документів видно, що 02 лютого 1998 року Комісією з приватизації Ясинуватського відділення Донецької залізної дороги видано свідоцтво про право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 . Частка кожного співвласника складає 1/3. (а.с.11)

На цьому свідоцтві є реєстраційний напис, який посвідчує, що право власності на квартиру зареєстровано у БТІ міста Донецька 11 березня 1998 року, реєстраційний номер 272.

Оригінал зазначеного правовстановлюючого документа наявний у позивачки, як зазначено у тексті позовної заяви.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради від 22 липня 2024 року № 74211942 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно. (а.с.19)

На теперішній час через тимчасову окупацію міста Донецька відсутній доступ до архівних матеріалів Донецького бюро технічної інвентаризації.

Позивач посилається на те, що держава в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно не визнає її право власності на квартиру і просить захистити своє порушене право шляхом визнання за нею права власності на 1/3 частку двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги заявлені до відповідача Донецької обласної державної адміністрації ().

Норми права, які застосував суд

Як визначено статтею 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як визначив Верховний Суд у постанові від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Також Верховним Судом у постанові від 13 травня 2019 року у справі № 905/494/18 зазначено, що у разі втрати правовстановлюючого документа позивач звертається до суду, як правило, у зв`язку з неможливістю реалізації ним свого права власності. У таких випадках суб`єктивне право власності іншими особами не порушується, однак, відповідачами в таких справах є особи, які не визнають належності на праві власності майна позивачу у зв`язку з відсутністю у нього відповідного документа.

У даному випадку правовстановлюючий документ на квартиру не втрачений, натомість фактично є втраченим документ на паперовому носії, який зберігався в архіві Бюро технічної інвентаризації міста Донецька і посвідчував державну реєстрацію права власності позивачки на нерухоме майно.

ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації її права власності на квартиру на підставі свідоцтва про право власності, виданого 02 лютого 1998 року Комісією з приватизації Ясинуватського відділення Донецької залізної дороги.

Отже державою не визнається факт набуття позивачкою права власності на нерухоме майно, тому позивачка звернулась до суду з позовом про визнання за нею цього права. Однак держава в особі відповідного державного органу не є належним відповідачем у даній справі, оскільки право власності на нерухоме майно не набувається внаслідок державної реєстрації.

Позивачка просить визнати за нею право власності, набуте внаслідок приватизації, на нерухоме майно, яке розташоване на території міста Донецька.

Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 13 травня 2019 року у справі № 905/494/18, учасники справи це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.

Як визначено статтею 335 Цивільного кодексу України, безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих медіа. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Отже у разі невизнання за позивачкою права власності на нерухоме майно, таке майно має бути взято на облік як безхазяйне і в подальшому передано за рішенням суду у комунальну власність. Тому особою, яка має інтерес до спірного нерухомого майна, є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем розташування цього майна.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа Донецька обласна державна адміністрація з ідентифікаційним кодом 00022473 є органом державної влади, що здійснює державне управління загального характеру, а не органом місцевого самоврядування.

Натомість органом місцевого самоврядування за місцем розташування спірного нерухомого майна є Донецька міська рада () і саме ця юридична особа є належним відповідачем у даній справі.

Як визначено статтею 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже суд не вправі з власної ініціативи замінити первісного відповідача належним відповідачем, позивачкою такого клопотання не заявлено.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно не підлягають задоволенню, оскільки пред`явлені до неналежного відповідача.

Розподіл судових витрат

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. (а.с.1)

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, судові витрати на сплату судового збору слід покласти на позивачку.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання права власності на нерухоме майно.

Судові витрати на сплату судового збору покласти на позивачку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

-Донецька обласна державна адміністрація, 84306 Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок 6, .

Суддя У.М. Болдирєва