РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бессарабової Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , Перша Запорізька державна нотаріальна контора, місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, буд.3-В, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2024 заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її бабуся ОСОБА_4 . За життя бабуся заповіту не укладала. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/6 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавці на праві спільної сумісної власності із ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Спадкоємцем першої черги після смерті бабусі є ОСОБА_3 син спадкодавця та батько заявниці, який прийняв спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України. Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 . Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є вона як дочка та її матір ОСОБА_2 як дружина. Вона у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийнята спадщини після смерті батька і нотаріусом була заведена спадкова справа. Ії матір ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовилась. Для отримання свідоцтва на право на спадщину їй необхідно надати документи на підтвердження родинних відносин з її батьком ОСОБА_3 та його матір`ю її бабусею ОСОБА_4 . Її родинні відносини з батьком підтверджуються документально, але документів, які б підтверджували родинний зв`язок між батьком та бабусею, немає. У свідоцтві про народження бабусі її прізвище, ім`я та по-батькові російською мовою зазначено « ОСОБА_7 », в графі батько російською мовою зазначено « ОСОБА_8 », у графі мати російською мовою зазначено « ОСОБА_9 ». У свідоцтві про народження її батька його прізвище, ім`я та по-батькові російською мовою зазначено « ОСОБА_10 », в графі мати російською мовою зазначено « ОСОБА_11 ». Вважає, що розбіжність по-батькові бабусі виникли через похідні форми ім`я « ОСОБА_12 » - « ОСОБА_12 , ОСОБА_13 » (російською мовою). Крім цього, до цього часу не зберіглися свідоцтво про укладання шлюбу між ОСОБА_14 або ОСОБА_15 та ОСОБА_7 (після укладання шлюбу « ОСОБА_14 » або « ОСОБА_16 »), а також свідоцтво про укладання шлюбу між ОСОБА_17 та ОСОБА_18 або ОСОБА_19 (після укладання шлюбу « ОСОБА_20 »).

У зв`язку з відсутністю цих документів вона немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Відновити їх в позасудовому порядку вона не може, у зв`язку з чим звернулась до суду з цією заявою.

Ухвалою суду від 08.07.2024 відкрито окреме провадження у цивільній справі за даною заявою і призначено відкрите судове засідання.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у заяві, додатково суду пояснила, що встановлення родинних відносин між її померлими батьком та бабусею необхідно для оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який в свою чергу прийняв, але не оформив за життя, спадщину після смерті бабусі ОСОБА_4 . Через розбіжності в прізвищах та по батькові бабусі і відсутність відповідних документів вона не може підтвердити це в позасудовому порядку. Бабуся народилась в 1923 році. На той час документи складались російською мовою і її батьком був записаний ОСОБА_21 . Однак в свідоцтві про народження її батька по батькові бабусі записано як ОСОБА_22 , в свідоцтві про смерть ОСОБА_23 . Також немає документів про зміну прізвища бабусі з ОСОБА_24 на ОСОБА_14 , потім на ОСОБА_20 . Разом з тим, факт їх родинних відносин підтверджується тим, що вони з бабусею та батьками жили за однією адресою, мали теплі родинні стосунки, дбали один про одного. Спадкова квартира належала їм на праві спільної сумісної власності і після смерті бабусі в 2013 році її частку спадкував її батько як такий, що проживав разом зі спадкодавцем. Однак спадщину він не оформив. Після його смерті спадкоємцем є вона та її мати. Остання відмовилась від прийняття спадщини на її користь. Просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засідання проти задоволення заяви не заперечувала, додатково суду пояснила, що вона з 1968 року була одружена із ОСОБА_25 , який помер в 2023 році. У чоловіка була мати її свекруха ОСОБА_4 , яка померла ще в 2013 році. Вони з донькою ОСОБА_26 звернулись до нотаріуса після смерті чоловіка. Вона відмовилась від спадщини на користь доньки. Але для оформлення спадщини доньці потрібно підтвердити родинні відносини між її померлим чоловіком та її свекрухою, бо не всі документи збереглися і є розбіжності по батькові свекрухи. Вона з чоловіком та дітьми спочатку жили окремо по АДРЕСА_3 , на початку 90-х вони зробили родинний обмін житла і свекруха переїхала до них і вони жили разом до її смерті. Цю квартиру вони разом приватизували. Частку свекрухи спадкував її чоловік, але до нотаріуса він не звертався і не оформив документів. Зараз спадщину приймає її донька. Просить заяву задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.293, ст.315 ЦПК України в порядку окремого провадження суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення, зокрема, факт родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням

спору про право.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що Цивільним кодексом України встановлено п`ять черг спадкоємців за законом, що охоплюють родичів спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно (ст.1261-1265 ЦК України).

Тобто право на спадкування за законом залежить від факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем.

Суд встановив, що заявниця ОСОБА_27 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 ЇЇ батьками в свідоцтві про народження записані: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 (арк.12).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Запоріжжі (арк.24).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки квартири АДРЕСА_2 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його донька ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_2 .

22.09.2023 Восьмою запорізькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №154/2023, в Спадковому реєстрі №74060638 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. 67-88).

З заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 звернулась його донька ОСОБА_1 . Дружина спадкодавця ОСОБА_2 звернулась із заявою про відмову від спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 (арк.68).

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Запоріжжі померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк.14).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки квартири АДРЕСА_2 .

Вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 10.11.2008р. Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради (арк.26-28).

Відповідно до інформації Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 17.10.2023 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на цей момент були зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_28 (арк.82звор).

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є її син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки був зареєстрований та проживав зі спадкодавцем на час її смерті.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась (арк.113).

Також суд встановив, що батько заявниці ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у с.Білогір`я Оріхівського району Запорізької області. Його батьками в свідоцтві про народження записані російською мовою: батько « ОСОБА_29 », мати « ОСОБА_11 » (арк.15,19).

Відповідно до інформації Державного архіву Запорізької області від 28.03.2024 в книгах запису актів цивільного стану ЗАЦС при Білогір`ївській сільській раді Оріхівського району Запорізької області за 1939-1941рр. актовий запис про шлюб між ОСОБА_30 та ОСОБА_7 відсутній. Книгу запису актів цивільного стану за 1942-1946рр. не надходили (арк.20).

Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 у с.Білогір`я Оріхівського району Запорізької області. Її батьками записані російською мовою: батько « ОСОБА_8 », мати « ОСОБА_9 » (арк.15).

Згідно з свідоцтвом про одруження у 1918 році було укладено шлюб між (мовою оригіналу) « ОСОБА_8 , 1898р.н., та ОСОБА_31 , 1899р.н.», актовий запис №3. Після укладання шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_32 » (арк.18).

Згідно з актовим записом про шлюб №378 від 12.11.1966 в цей день було зареєстровано шлюб між ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після укладання шлюбу прізвище дружини ОСОБА_20 . Також зазначено, що цей шлюб у дружини перший (арк.62).

Свідок ОСОБА_33 суду пояснила, що вона мешкає з 1981 року по пр.Радянській в одному будинку із родиною Безсмертних, є сусідами. Її чоловік тісно спілкувався з ОСОБА_25 , потім вона познайомилась з родиною ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , двоє дітей ОСОБА_36 та ОСОБА_37 . Вони потоваришували, ходили один до одного в гості. Потім до Безсмертних переїхала мати ОСОБА_38 і жила в цьому будинку до своєї смерті. Вони часто бачились, спілкувались.

Свідок ОСОБА_39 суду пояснив, що ОСОБА_4 є його рідною тіткою по батькові, її дівоче прізвище було ОСОБА_24 . Вона померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . До 1960 року тітка жила в с.Білогір`я Оріхівського району Запорізької області. Потім приїхала до м.Запоріжжя, жила в окремій квартирі із чоловіком ОСОБА_17 . Коли він помер, не пам`ятає. Потім вона переїхала і до смерті багато років вона жила із сином ОСОБА_25 та його родиною по АДРЕСА_4 . Він з батьками жив по АДРЕСА_5 . Вони спілкувались родинами, зустрічались на свята та інші події.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним факт родинних відносин між померлим ОСОБА_3 та померлою ОСОБА_40 , а саме те, що вони є сином та матір`ю.

Цей факт підтверджується наданими суду належними, допустимими та достатніми письмовими доказами свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , де в графі «Мати» вказано російською « ОСОБА_11 », свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , де в графі «Батько» вказано російською « ОСОБА_8 », свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , після чого вона змінила прізвище на « ОСОБА_20 », свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 , інформацією Департаменту реєстраційних послуг ЗМР про реєстрацію та спільне проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та заявниці з третьою особою за однією адресою протягом тривалого часу, свідоцтвом про право спільної сумісної власності цих осіб на відповідне житло, поясненнями свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_41 .

Разом з тим, на даний час не збереглися документи, які б підтверджували зміну прізвища бабусі заявниці з ОСОБА_24 на ОСОБА_14 (як вона записана в свідоцтві про народження сина ОСОБА_3 ), потім знову на ОСОБА_24 (як вона зазначена в свідоцтві про шлюб з Мінашиним). Також є розбіжності в написанні її по батькові:« ОСОБА_42 » в свідоцтві про народження ОСОБА_3 , « ОСОБА_23 » в усіх інших документах, що, на думку суду, може бути викликано різними формами імені «Пантелеймон» - « ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ».

Вказані обставини перешкоджають заявниці ОСОБА_1 в реалізації права на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 .. який, в свою чергу, прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_43 відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, але не оформив її за своє життя. Усунути ці перешкоди в позасудовому порядку вона не може. У зв`язку з цим встановлення факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення. Спору про право в даному випадку суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, заяву ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.2,4,5,76-82,89,259,263-265,293,315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.11.2024.

Суддя Н.А. Мурашова

07.11.2024