г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1299/24
Номер провадження 2/213/885/24
У Х В А Л А

02 травня 2024 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Мазуренко В.В., секретаря Дударєвої В.О., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ

Заявник звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, вобґрунтування якої зазначає, що вона звернулась досуду позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 08 липня 2022 року та процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання з урахуванням інфляційних витрат у розмірі 646 112,27 грн. Ця сума є дуже великою та їй дуже важливо отримати гроші від боржника. Ій випадково стало відомо, що відповідач має намір розпродати своє майно, тому просить суд накласти на нього арешт.

В судове засідання сторони не з`явились.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі

№381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Отже, майно відповідача, стосовно якого позивач просить забезпечити позов не є безпосередньо предметом спору, а отже мета його фізичного збереження з викладених позивачем обставин не відповідає позовним вимогам.

Дійсно представником позивача додано фотокопії оголошень, але з них неможливо точно ідентифікувати чи саме продавець відповідач, та чи продається майно саме відповідача.

Крім того, представником позивача не наведено конкретне майно відповідача на яке він бажає накласти арешт, не вказано вартість такого майна для перевірки співмірності. Не є належною та допустимою вимогою "накласти арешт на все майно", оскільки це виходить за рамки співмірності, може перевищувати розмір позовних вимог.

Крім того представником позивача не вказано в заяві про зустрічне забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява про забепечення позову є необґрунтованою належним чином та задоволенню не підлягає.

Суд роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст.ст. 149-154 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позовушляхом накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Мазуренко