Справа № 953/720/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Лисиченко С.М.,

за участю: секретаря судових засідань Сергієнко К.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест», Харківська міська рада, про визнання неправомірними дій, визнання неправомірним та скасування рішення державного виконавця , -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив: поновити строк на звернення до суду; визнати неправомірними дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо прийняття в межах виконавчого провадження № 62881452 постанови від 19.05.2021 про зупинення вчинення виконавчих дій в частині зупинення процедури продажу у системі електронних торгів ДП «СЕТАМ» майна ТОВ «АВТО ТЕХ ІНВЕСТ» - лоту № 475955 нежитлова будівля літ «Д-1», загальною площею 13,3 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати неправомірною та скасувати прийняту у межах виконавчого провадження № 62881452 постанову державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 19.05.2021 про зупинення вчинення виконавчих дій в частині зупинення процедури продажу у системі електронних торгів ДП «СЕТАМ» майна ТОВ «АВТО ТЕХ ІНВЕСТ» - лоту № 475955 нежитлова будівля літ «Д-1», загальною площею 13,3 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09 серпня 2023 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 закрито. Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною 1 статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Отже, оскільки Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, то відповідно до частини 1 статті 287 КАС України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Постановою Харківського апеляційного суду від 19.12.2023 ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 09 серпня 2023 року скасовано з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. В межах розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції встановлено, що набуття майна за результатами електронних торгів є різновидом договору купівлі-продажу, власником такого майна є боржник, продавцями - державний виконавець та організатор торгів, а покупцем - переможець електронних торгів. Тому спір у правовідносинах щодо набуття речових прав на реалізоване на електронних торгах майно за своїм характером є приватноправовим, незважаючи на участь у ньому суб`єкта владних повноважень, та залежно від суб`єктного складу має бути вирішений за правилами цивільного або господарського судочинства. З огляду на те, що судом першої інстанцій установлено, що позивач не є стороною виконавчого провадження №62881452, проте є переможцем електронних торів з продажу нежитлової будівлі літ Д-1, загальною площею, 13,3 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_1 , тому даний спір є приватноправовим.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 17.01.2024 у справі визначено головуючу суддю Лисиченко С.М.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 17.01.2024 прийняти до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12.04.2024 за клопотанням позивача залучено до участі у даній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ТЕХ ІНВЕСТ» (); Харківську міську раду () .

Протокольною ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30.04.2024 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну підстав позовної заяви.

Протокольною ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30.04.2024 від 30.04.2024 відмовлено у задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ТЕХ ІНВЕСТ» про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, з огляду на порушення позивачем юрисдикції адміністративних судів.

Відповідачі та треті особи у підготовче засідання не з`явилися про дату час його проведення повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Враховуючи зазначене, керуючись статтею 198 ЦПК України, суд вважає за можливе провести підготовче засідання за відсутністю нез`явившихся учасників судової справи.

У підготовчому засіданні судом поставлено питання про закриття провадження у даній справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, оскільки даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Позивач в підготовчому судовому засіданні вважав, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки він є приватноправовим.

Суд, заслухавши доводи позивача, вивчивши письмові заяви по суті справи, матеріали справи, доходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття провадження у справі.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини 1 статті 255 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Суд зазначає, що провадження у справах про банкрутство є однією з форм господарського процесу, тому в його межах повинні виконуватися завдання господарського судочинства та досягатися його мета - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (постанова Верховного Суду від 16.06.2022 у справі N 905/813/20).

За приписами частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство (з 21.10.2019 введено в дію КУзПБ).

За правилами предметної юрисдикції господарських судів у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Справи, передбачені пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (частина тринадцята статті 30 цього Кодексу), тобто є справами виключної підсудності.

Таким чином, процесуальний закон встановив імперативне правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі N 918/420/16, постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі N 911/2043/20, від 23.09.2021 у справі N 904/4455/19).

Провадження у справі про банкрутство, на відміну від позовного, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, одним із завдань має задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможним боржником. При цьому обов`язковим завданням провадження у справі про банкрутство є справедливе задоволення усієї сукупності вимог кредиторів в порядку черговості встановленому законом. Тому провадження у справах про банкрутство об`єктивно формується на засадах конкуренції кредиторів.

Тобто призначення провадження у справі про банкрутство полягає у збалансуванні реалізації прав та законних інтересів учасників справи. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів.

Раціональність механізму конкурсної процедури полягає саме в тому, що вона надає інструментарій для узгодження прав та інтересів усіх кредиторів, а також забезпечує взаємні права та інтереси сукупності кредиторів і боржника. При цьому інструментом гарантування прав кожного із сукупності кредиторів є принцип конкурсного імунітету, за яким кредитор не має права задовольнити свої вимоги до боржника інакше, як в межах відкритого провадження у справі про банкрутство. Кредитори можуть задовольнити свої вимоги за правилами конкретної конкурсної процедури (висновок, викладений у постановах судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2019 у справі N910/9535/18 та від 09.09.2021 у справі N 916/4644/15).

Дотримання цього принципу забезпечується, зокрема, концентрацією судових спорів, стороною яких є боржник, у межах справи про його банкрутство відповідно до пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України та кореспондуючими цій нормі правилами статті 7 КУзПБ.

Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною третьою статті 7 КУзПБ встановлено правило, за яким матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі N 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі N 918/335/17, від 15.06.2021 у справі N 916/585/18 (916/1051/20), постанови Верховного Суду від 30.01.2020 у справі N 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі N 910/1116/18, від 12.01.2021 у справі N 334/5073/19, від 23.09.2021 у справі N 904/4455/19).

У постановах від 15.05.2019 у справі N 289/2217/17, від 12.06.2019 у справі N 289/233/18, від 19.06.2019 у справах N 289/718/18 та N 289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

Таким чином, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію 21.10.2019 КУзПБ має здійснюватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.

При цьому, вирішуючи питання про необхідність розгляду спору, стороною якого є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, суди мають виходити не лише з того, чи підлягають такі вимоги вартісній оцінці з урахуванням положень статті 163 ГПК України, а й надати оцінку змісту заявлених вимог та порушеного права або інтересу, на захист якого такий позов подано (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі N 916/585/18 (916/1051/20)).

У розвиток наведених правових позицій у постанові від 15.06.2021 у справі N 916/585/18 (916/1051/20 Велика Палата Верховного Суду сформулювала такий правовий висновок: якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 62 КУзПБ усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Отже, КУзПБ розширив юрисдикційнсть господарському суду спорів, які виникають у відносинах неплатоспроможності боржника та раніше розглядалися судами інших юрисдикцій, визначивши критерій впливу спору на майнові активи боржника вирішальним при з`ясуванні питання щодо необхідності його розгляду в межах справи про банкрутство однієї із сторін.

Системний аналіз змісту приписів статті 7 КУзПБ у сукупності із зазначеними нормами ГПК України щодо предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) свідчить, що принцип концентрації в межах справи про банкрутство всіх спорів, у яких стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна є універсальним і норми ГПК України чи КУзПБ не встановлюють винятків із цього правила.

Цей підхід є дієвим механізмом забезпечення реалізації принципу конкурсного імунітету, а також судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, за яким усі рішення чи дії, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство.

Такі рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, що безпосередньо або опосередковано впливатимуть на майнові активи боржника, можуть відбуватися, зокрема, у виконавчих провадженнях, стороною яких є боржник, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

Здійснюючи системне тлумачення приписів статті 7 КУзПБ, підпункту 8 частини першої статті 20 ГПК України, а також статті 339 ГПК України, слід виходити з того, що процедура банкрутства - це спеціальна правова процедура, норми КУзПБ є спеціальними і під час їх зіставлення з нормами загальними вони повинні мати процесуальний пріоритет.

Телеологічне та лексичне тлумачення приписів пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України у взаємозв`язку зі статтею 7 КУзПБ свідчить, що у цих нормах законодавець, застосувавши категорії "справи у спорах з майновими вимогами", "майновий спір", "спір щодо майна" та залишивши перелік таких спорів відкритим, визначив передумови для реалізації судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, функції судового контролю щодо максимально широкого кола правовідносин за участю боржника та щодо його майна.

За приписами КУзПБ зміст судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства полягає у тому, що рішення чи дії боржника та третіх осіб, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство.

Верховний Суд у постанові від 13.04.2023 у справі № 910/21981/16 зазначив, що відповідно до приписів статті 7 КУзПБ позови щодо рішень, дій державного/приватного виконався, пов`язаної з виконанням судового рішення, ухваленого за результатом майнового спору про звернення стягнення на майно боржника, вирішеного до відкриття провадження у справі про банкрутство, підлягає розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, навіть за умови, що відповідачем є суб`єкт владних повноважень згідно з абзацом четвертим частини другої цієї норми.

Отже, за такого формулювання пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України, статті 7 КУзПБ у межах справи про банкрутство підлягають вирішенню питання судового контролю у виконавчих провадженнях за рішеннями стосовно боржника, виконання яких можливе шляхом звернення стягнення на кошти чи інше його майно, незалежно від процесуальної форми звернення (скарга, заява, позов) заінтересованої особи щодо здійснення такого контролю.

Повноваження господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, щодо здійснення відповідного судового контролю поширюються і на правовідносини з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) у виконавчому провадженні, що передбачає звернення стягнення на майно боржника або може вплинути іншим чином на майнові активи боржника, і такий контроль має здійснюватися з моменту відкриття виконавчого провадження та до його завершення чи закриття провадження у справі про банкрутство боржника ( постанова Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 910/21981/16).

Під час підготовчого засідання судом встановлено, що державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження №62881452, боржником в якому є Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Тех Інвест", з примусового виконання наказу №922/2415/19, виданого 05.08.2020 Господарським судом Харківської області про стягнення з ТОВ «АВТО ТЕХ ІНВЕСТ» на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 21554.44 грн. та витрат по сплаті судового збору.

В межах цього виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника №62881452 від 06.01.2021, арештовано майно ТОВ "Авто Тех Інвест" яке, не є предметом іпотеки, а саме: нежитлова будівля літ. "Д-1", загальною площею 13,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

11 травня 2021 року вищезазначене майно було продане у межах виконавчого провадження №62881452 в якості лоту №475955 з електронних торгів у системі електронних торгів (на веб-сайті електронних торгів) Державного підприємства "СЕТАМ".

Учасником під номером 4 був позивач ОСОБА_1 , який став переможцем торгів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 у справі № 904/4487/21, відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «АВТО ТЕХ ІНВЕСТ», введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів до 30.10.2021 та призначено розпорядником майна ТОВ « АВТОТЕХ ІНВЕСТ» арбітражного керуючого Венську О.О.

20 травня 2021 року торги були зупинені на підставі постанови державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 19 травня 2021 року про зупинення вчинення виконавчих дій. Правова підстава: Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області №904/4487/21 від 12.05.2021 про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 у справі № 904/4487/21 припинено розпорядження майном боржника, визнано ТОВ « АВТО ТЕХ ІНВЕСТ» банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 09.11.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.202 у справі № 904/4487/21 продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ «АВТОТЕХ ІНВЕСТ» та повноважень ліквідатора у справі до 07.05.2024.

Предметом позову у даній справі є вимога ОСОБА_1 , який не є стороною виконавчого провадження, проте - є переможцем торгів, про визнання протиправними дії та рішення державного виконавця, прийняті в межах виконавчого провадження № 62881452 про зупинення вчинення виконавчих дій в частині зупинення процедури продажу у системі електронних торгів ДП «СЕТАМ» майна ТОВ «АВТО ТЕХ ІНВЕСТ» - лоту № 475955 нежитлова будівля літ «Д-1», загальною площею 13,3 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що спір у даних правовідносинах щодо набуття позивачем речових прав на реалізоване на електронних торгах майно, власником якого є боржник у виконавчому провадженні ТОВ «АВТО ТЕХ ІНВЕСТ», за своїм характером є приватноправовим та може вплинути на майнові активи боржника, який визнаний банкротом.

Не зважаючи на те, що дії та рішення державного виконавця, які є предметом даного спору, вчиненні в межах виконавчого провадження на виконання рішення суду, ухвалене до відкриття провадження у справі про банкротство ТОВ « АВТО ТЕХ ІНВЕСТ», разом з цим вони стосуються майна боржника, а отже, його майнових активів, а також те, що на час постановлення даної ухвали провадження у справі про банкрутство ТОВ «АВТО ТЕХ ІНВЕСТ» не закрито, суд доходить висновку, що даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а саме господарським судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю відповідно до пункт 1 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Вказаний висновок, як вище зазначалося судом, узгоджується з позиціє Верховного Суду, яка викладена у постанові від 13.04.2023 у справі № 910/21981/16.

Керуючись статтями 19, 255,256, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Тех Інвест», Харківська міська рада, про визнання неправомірними дій, визнання неправомірним та скасування рішення державного виконавця.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2021.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя - С.М. Лисиченко

Повний текст ухвали складено та підписано 02.05.2024.