Справа № 2-547/2009
Провадження № 6/159/69/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря судового засідання Гусар Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель справу за заявою Державної іпотечної установи про заміну сторони стягувача, -

в с т а н о в и в :

Державна іпотечна установа (далі по тексту ДІУ) звернулась до суду із заявою про заміну сторони стягувача.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2009 року в справі № 2-547/2009 задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за Кредитним договором на загальну суму 210021,90 грн.

11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено Договір відступлення права вимоги № 17/4-В (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Сторони уклали цей Договір з метою реалізації порядку звернення стягнення на майнові права відповідно Договору застави майнових прав від 29.11.2007 р. (далі - Договір застави), що укладений з метою забезпечення виконання зобов`язань Первісного кредитора (позичальника) за Кредитним договором № Ф1 -07/57805-21 від 29.11.2007 року.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що Первісний кредитор (за Договором Первісний кредитор виступає Банк) відступає, а Новий кредитор (за Договором виступає ДІУ) набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаних у додатках до цього Договору (далі - Права вимоги).

Згідно інформації, яка міститься під порядковим номером 339 Додатку № 1 до Договору відступлення права вимоги № 17/4-В від 11.02.2015 року ОСОБА_1 є боржником за Кредитним договором № Ф1-07/57805-21 від 29.11.2007 року, згідно Договору іпотеки № б/н від 29.11.2007 року.

Відповідно до п. 2.1. Договору пункт 1.2 цього Договору набирає чинності в день прийняття рішення Національним банком України про віднесення Первісного кредитора до категорії неплатоспроможних або на наступний календарний день після наставання сукупності обставин визначених п.п. 2.1.1 Договору, та однієї з обставин визначеної п.п. 2.1.2 цього Договору або 2.1.3 цього Договору або 2.1.4 цього Договору.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 р. № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Враховуючи викладене, Державна іпотечна установа в своїй заяві просить замінити вибулого стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника Державну іпотечну установу по цивільній справі № 2-547-2009 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судове засідання представник Державної іпотечної установи не з`явився, однак у заяві про заміну сторони виконавчого провадження просить розгляд справи проводити за відсутності представника.

Решта учасників справи в судове засідання не з`явились без повідомлення причин, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Представником боржника ОСОБА_1 - адвокатом Зубом В.В. подано до суду письмове заперечення проти даної заяви.

Вказане заперечення мотивовано тим, що заявником є юридична особа в особі представника, який підписав заяву і, як доказ своїх повноважень, надав суду копію довіреності, однак до матеріалів заяви не додано ні відомостей ЄДРПОУ, ні трудових документів щодо повноважень представника, бо в функціональних обов`язках представника має бути зазначено про відповідне право. Крім цього вказує, що заявником не подано акт приймання-передачі прав та обов`язків, як необхідний додаток до договору відступлення права вимоги, на підтвердження факту про відступлення прав вимоги між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ДІУ. Просив в задоволенні заяви відмовити.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення даної заяви ДІУ.

Так, судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2009 року в справі № 2-547/09 задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості.

Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за Кредитним договором на загальну суму 210021,90 грн.

11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено Договір відступлення права вимоги № 17/4-В.

Відповідно до п. 1.1 Договору, Сторони уклали цей Договір з метою реалізації порядку звернення стягнення на майнові права відповідно Договору застави майнових прав № 17/4-З від 11.02.2015 р. (далі - Договір застави), що укладений з метою забезпечення виконання зобов`язань Первісного кредитора (позичальника) за Кредитним договором № 17/4 від 11.02.2015 року (далі Кредитний договір).

Згідно інформації, яка міститься під порядковим номером 339 Додатку № 1 до Договору відступлення права вимоги № 17/4-В від 11.02.2015 року ОСОБА_1 є боржником за Кредитним договором № Ф1-07/57805-21 від 29.11.2007 року, згідно Договору іпотеки від 29.11.2007 року.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 р. № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Питання процесуального правонаступництва урегульовано ч. 1 ст. 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав і обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас, відповідно до ст. 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У своїй постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Судом встановлено, що у виконавчих провадженнях № 38006744, № 38006733 та № 13441514 по примусовому виконанню виконавчих листів Ковельського міськрайонного суду Волинської області у справі № 2-547/2009 від 27.06.2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (стягував перешкоджає провадженню або не здійснює авансування).

Зазначені обставини підтверджуються повідомленням Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області № 183036/10 від 20.11.2024 року.

Згідно цього ж повідомлення, починаючи з 03.06.2010 року по 20.11.2024 року зазначені вище виконавчі листи на примусове виконання не пред`являлись.

Таким чином, заявником у заяві не зазначено жодних відомостей щодо наявності чи відсутності відкритого виконавчого провадження за вказаним вище рішенням суду.

Із поданої заяви вбачається, що заявник просив лише замінити стягувача у судовому рішенні № 2-54/2009 з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на Державну іпотечну установу у справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись виключно на факт заміни первісного кредитора на підставі договору про відступлення права вимоги.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва.

Оскільки заява не містить жодного прохання щодо видачі виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, то така заява не підлягає до задоволення, оскільки є передчасною, так як від з`ясування зазначених обставин залежить правильне вирішення заяви про заміну стягувача фактично у виконавчому листі.

Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, у задоволенні заяви Державної іпотечної установи про заміну стягувача у судовому рішенні по цивільній справі № 2-547/2009 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Північно-Західне регіональне управління» ВАТ ««Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 442, 260, 353 ЦПК України, на підставі ст.ст. 512, 1216, 1218 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви Державної іпотечної установи про заміну стягувача у судовому рішенні по цивільній справі № 2-547/2009 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Північно-Західне регіональне управління» ВАТ ««Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 26 листопада 2024 року.

Головуючий: П.Ю. Бойчук