печерський районний суд міста києва
Справа № 676/8505/23-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В. дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями і рішеннями органів досудового слідства, прокуратури і суду, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Савліва Любов Олександрівна діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Державної казначейської служби України, Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями і рішеннями органів досудового слідства, прокуратури і суду, у якому просить суд стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органів, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду:

1) у якості відшкодування втраченого заробітку в сумі 1 297 104,00 грн.;

2) у якості відшкодування витрат на оплату проїзду за викликами органів розслідування і суду у розмірі 163 393,92 грн.;

3) витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 271 000,00 грн.;

4) відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 000,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви на предмет відповідності нормам Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви суддя дійшов висновку про наявність недоліків які унеможливлюють прийняття судом рішення про відкриття провадження у справі та є підставами для залишення позовної заяви без руху.

Нормами статей 175 та 177 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як вбачається з позовної заяви, заявлена позивачами ціна позову складає 6 731 497,92 грн., з яких:

1) відшкодування втраченого заробітку в сумі 1 297 104,00 грн.;

2) відшкодування витрат на оплату проїзду за викликами органів розслідування і суду у розмірі 163 393,92 грн.;

3) витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 271 000,00 грн.;

4) відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 000,00 грн.

Разом з тим, з матеріалів позовної заяви та додатків до неї вбачається відсутність обґрунтованого розрахунку:

1) втраченого заробітку;

2) витрат на оплату проїзду за викликами органів розслідування і суду;

3) витрат на оплату правничої допомоги;

4) відшкодування моральної шкоди.

Пунктом 5 ч. 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зі змісту позовної заяви та її вимог вбачається, що ОСОБА_1 заявлено, зокрема, вимогу про стягнення 5 000 000,00 грн. моральної шкоди відповідно.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно положень ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст. ст. 23, 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст. 1167 ЦК України. Зокрема, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Виходячи з цих обставин, суми заявленої позивачем моральної шкоди в позові не обґрунтовано: якими міркуваннями керувалися позивачі при визначенні розміру моральної шкоди; - чи можна вважати розумними вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в таких сумах, виходячи з вимог ст. 23 ЦК України; якими доказами підтверджується завдання позивачам моральної шкоди саме в таких розмірах.

Крім того, з матеріалів справи вбачається відсутність належних доказів, що підтверджують вимоги позивача про відшкодування втраченого заробітку в сумі 1 297 104,00 грн., відшкодування витрат на оплату проїзду за викликами органів розслідування і суду у розмірі 163 393,92 грн. та витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 271 000,00 грн.

Належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини перша, третя статті 77, частина друга статті 78 ЦПК України).

З огляду наведеного, позивачу для усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду належні докази, що підтверджують обґрунтованість вимог позовної заяви в заявлених розмірах.

З огляду на вищезазначене, вказані обставини є перешкодою для відкриття провадження у цивільній справі, а позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України її слід залишити без руху з вказаних вище підстав та надати позивачеві строк для усунення недоліків, протягом десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду, позовна заява, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 174, 175-177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями і рішеннями органів досудового слідства, прокуратури і суду, - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу можливість усунути виявлені недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Підпалий