Справа №635/4493/21
Провадження № 2/635/1848/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.

за участю секретаря судового засідання Панас О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, встановлення факту роздільного проживання та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник адвокат Цимбалюк С.В., звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до ОСОБА_2 , яким просить суд:

- встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , 1963 року народження та ОСОБА_3 , 1971 року народження, однією сім`єю з 01.01.1991 по 01.01.2004 з веденням спільного господарства, побуту та бюджету;

- встановити факт придбання у квітні 1997 року квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , 1963 року народження, та ОСОБА_3 , 1971 року народження, внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту та бюджету на підставічастини першої статті 17 Закону України «Про власність» та визнати квартиру спільною сумісною власністю;

- встановлено факт спільного проживання однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах з 01.01.2004 року (після набуття чинності СК України) по 23.04.2004 (дата офіційно зареєстрованого шлюбу) ОСОБА_1 , 1963 року народження, та ОСОБА_3 , 1971 року народження;

- визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 як за співвласником у зв`язку із придбанням та істотним поліпшенням вказаної квартири за рахунок його трудових та грошових зусиль під час перебування у фактичних і зареєстрованих шлюбних відносинах з ОСОБА_3 , 1971 року народження;

- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) вартість 1/2 частин автомобіля марки Porsche Cаyenne, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 1548553,0 грн. та автомобіля марки Hyundai Azera, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , вартістю 457059 грн., що в сукупності до стягнення складає суму 1002806 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) у якості компенсації його частки у розмірі 1/2 частин земельних ділянок кадастровий номер :02:018:0007, кадастровий номер :02:018:0008, кадастровий номер :02:018:0009, кадастровий номе :02:018:0010, кадастровий номер :02:018:0011, кадастровий номер :02:018:0012 та кадастровий номер :02:018:0024, загальною (сукупною) вартістю 11573100 грн., що в сукупності до стягнення складає суму 5786550 грн.;

- встановити факт окремого проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин з жовтня 2013 року по березень 2017 року;

- судові витрати покласти на відповідача.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 за N 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області та визначена за Полтавським районним судом Полтавської області.

На підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2023 року дану справу передано до Харківського районного суду Харківської області для розгляду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, встановлення факту роздільного проживання та поділ майна подружжя прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 квітня 2024 року підготовче провадження у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, встановлення факту роздільного проживання та поділ майна подружжя закрито, справу призначено до судового розгляду по суті

Враховуючи, що в судове засідання всі учасники справи не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, оглянувши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( частина 1 статті 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 1 статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституцією України передбачається низка гарантій, однією із яких є право судового захисту, що передбачена статтею 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Передбачене пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" (Alimentaria Sanders S.A. проти Іспанії).

Отже, у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено статтею 223 ЦПК України, частиною п`ятою цієї статті передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Наведена норма кореспондується із закріпленим у пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України правилом, за яким суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

В розумінні ЦПК України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді цивільної справи.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 3 статті 131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що позивач та його представник неодноразово не з`являлись до суду для розгляду справи, зокрема, у підготовчі судові засідання, призначені на 23 лютого 2024 року та 11 квітня 2024 року, у судове засідання, призначене на 02 травня 2024 року, про день час та місце яких були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомляли.

Крім того суд звертає увагу, що заяв або клопотань про розгляд справи за відсутністю позивача та/або його представника до суду не надано.

Також, неявка позивача та його представника позбавили суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору.

Враховуючи, що позивач та його представник повідомлені належним чином про призначення судових засідань, повторно не прибули у судове засідання без повідомлення поважних причин неявки, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали, суд приходить до висновку про можливість застосування визначеного частиною п`ятою статті 223 ЦПК України та пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України правового наслідку неявки позивача та його представника в судове засідання, а саме залишення позову без розгляду.

Згідно частини 2 статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 44, 131, 247, 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, встановлення факту роздільного проживання та поділ майна подружжя - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду повторно після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Ухвала складена та підписана суддею 02 травня 2024 року.

Суддя О.В.Назаренко