ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мотуза Олександра Володимировича, Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалався на те, що він протягом тривалого часу з 13 червня 2001 року по 28 серпня 2023 року перебував у трудових відносинах з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат. 28 серпня 2023 року він був звільнений з роботи. Позивач вказує, за час роботи на даному підприємстві він отримав хронічні професійні захворювання, які обумовлені умовами в яких він працював. Тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм, недосконалість технологічних процесів, відсутність денного освітлення, несприятливий мікроклімат, важка фізична праця, вимушена робоча поза сприяли розвитку професійних захворювань. Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії від 29 серпня 2024 року Серія 12 ААА №130214 йому первинно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 65%, з яких: 30%-радикулопатія, 20%- вібр.хв., 10%-ХОЗЛ, 5%- туговухість. Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії від 29 серпня 2024 року Серія 12 ААГ №573856 позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності. Позивач вказує, внаслідок втрати професійної працездатності йому завдана моральна шкода, оскільки він втратив професійну працездатність; у зв`язку із захворюванням було порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв`язку із загальною слабкістю, втомою та болями. Він не може повернутись до повноцінного способу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на його душевному та фізичному стані, який в тому числі не має можливості приділяти належної уваги своїй родині Через захворювання він багато часу знаходиться на лікуванні. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у зв`язку із ушкодженням здоров`я внаслідок отримання професійного захворювання в сумі 245 000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Стягнуто з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 150 000 грн., з утриманням податку та обов`язкових платежів. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі представника позивача ОСОБА_1 адвокат Мотуз О.В. просить рішення суду від 24 вересня 2024 року змінити, стягнувши з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди 245 000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат просять рішення суду від 24 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу, подану АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мотуз О.В. просить апеляційну скаргу, подану АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат, залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

У порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ст. 274 ЦПК України, розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 6, 9 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є, зокрема справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто до 90 840 грн., зміни до ЦПК від 19 червня 2024 року).

Звернувшись до суду із вказаним позовом у серпні 2024 року, ОСОБА_1 просив стягнути з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на свою користь моральну шкоду у зв`язку із ушкодженням здоров`я внаслідок отримання професійного захворювання в сумі 245000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість в частині стягнення розміру моральної шкоди у розмірі 150 000 грн. з утриманням податку та обов`язкових платежів, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного засування обставин, що мають значення для справи, у порушення судом норм процесуального права, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ст. 4 Закону України Про охорону праці, державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України Про охорону праці роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року №20-рп/2008, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця).

За таких обставин, з огляду на вищезазначені норми Законів, судом встановлено що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача хронічного професійного захворювання.

Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15).

У справі встановлено, позивач ОСОБА_1 протягом тривалого часу з 13 червня 2001 року по 28 серпня 2023 року перебував у трудових відносинах з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат (а.с.15-18).

28 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію (а.с.18).

27 червня 2024 року між ОСОБА_1 та АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат був укладений договір про добровільне відшкодування моральної шкоди, відповідно до якого АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат добровільно сплатило ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10000 грн. в рахунок грошового відшкодування моральної шкоди, зумовленої втратою здоров`я внаслідок виявлених захворювань, що виникли через шкідливі умови праці за основним діагнозом: радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня); вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії локальної вібрації з синдромом вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковш періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях; хронічне обструктивне захворювання легень, група В (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії). Легенева недостатність першого-другого ступеня.; хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість другого ступ. (з легким зниженням слуху) (а.с.46-48).

ОСОБА_1 моральну шкоду від втрати здоров`я внаслідок виявлених захворювань, отриманих під час роботи у шкідливих умовах на АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат, оцінює в розмірі 12422 грн. 37 коп.; моральна шкода, яка завдана позивачу унаслідок роботи у шкідливих умовах на АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат, за цим договором відшкодовується одноразово.

Згідно з пунктом 4 вказаного договору, відповідач в строк до 05 липня 2024 року сплачує ОСОБА_1 в рахунок грошового відшкодування моральної шкоди за цим договором, грошові кошти в сумі, яка залишається до виплати після утримання та перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за ставками 18 відсотків та 1,5 відсотка, з передбаченої у цьому договорі суми розміру моральної шкоди, яка зазначена в пункті 1 цього договору, а саме: 10000 грн., шляхом безготівкового перерахування вищезазначеної суми на рахунок, відкритий на його ім`я у AT КБ Банк Кредит Дніпро.

У пункті 5 вказаного вище договору зазначено, що при виконання відповідачем усіх своїх зобов`язань за цим договором моральна шкода, пов`язана з втратою здоров`я внаслідок виявлених захворювань позивача, внаслідок роботи у шкідливих умовах на АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат, вважається відшкодованою у повному обсязі.

За змістом пунктів 6, 7 договору про добровільне відшкодування моральної шкоди від 23 січня 2023 року, зокрема, вимоги законодавства щодо змісту й правових наслідків правочину, що укладається сторонами, відомо. Сторони підтверджують, що домовились і не мають жодних зауважень, доповнень або суперечностей відносно умов договору. Сторони стверджують, що зміст цього договору їм зрозумілий, питань, які залишилися б нез`ясованими для них немає.

За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримала хронічне професійне захворювання.

Пунктом 7 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П- 4 від 08 липня 2024 року, затвердженого начальником Південно-східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці, встановлено наявність у ОСОБА_1 професійних захворювань: радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-топічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періатрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня); вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії локальної вібрації з синдромом вегетатитвно- сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях; хронічне обструктивне захворювання легень група В (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії),.ЛН першого-другого ступеня; хронічна двобічна нейросенсорна приглухуватість другого ступеня (з легким зниження слуху). Захворювання професійні (а.с.19-23).

Пункт 17 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи підземним гірником очисного забою, виконував наступні операції: очисний виїм, обладнання сполучення виїмного штрека і очисної західки, відхід ніши чергової очисної західки, витягнення раніше встановленого кріплення (посадові роботи), допоміжні операції. При цьому внаслідок тривалої роботи в умовах дії шкідливих факторів виробничого середовища, недосконалості технології видобування руди, підпадав під вплив шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу.

Згідно з п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: хімічні речовини, у тому числі аерозолі переважно фіброгенної дії, шум, важкість праці, вібрації.

Пунктом 20 вказаного акту особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи: не встановлені (а.с.19-23).

Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії від 29 серпня 2024 року Серія 12 ААА №130214 ОСОБА_1 первинно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 65%, з яких: 30%-радикулопатія,20%- вібр.хв., 10%-ХОЗЛ, 5%- туговухість (а.с.9).

Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії від 29 серпня 2024 року Серія 12 ААГ №573856 позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності, причина профзахворювання (а.с.9).

Таким чином, внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач ОСОБА_1 втратив професійну працездатність, має інвалідність третьої групи, втратив 65% за профзахворюваннями професійної працездатності, що порушило нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв`язку із загальною слабкістю, втомою та болями. Він не може повернутись до повноцінного способу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на його душевному та фізичному стані, який в тому числі не має можливості приділяти належної уваги своїй родині через захворювання він багато часу знаходиться на лікуванні. На теперішній період часу самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає позивачу душевного болю та страждань.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

23 травня 2020 року набрали чинності зміни до Податкового кодексу України щодо оподаткування доходів податком на доходи фізичних осіб, внесені Законом України від 16 січня 2020 року 466-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві.

Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Право позивача на відшкодування моральної шкоди відповідачем виникло з дня первинного встановлення їй висновком МСЕК стійкої втрати працездатності 29 серпня 2024 року.

Отже, ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, встановлено трудове каліцтво 29 серпня 2024 року - дата встановлення висновком МСЕК непрацездатності, тобто після набрання чинності нової редакції ст.164.2.14 Податкового кодексу України.

Таким чином, враховуючи глибину фізичних та моральних страждань позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у буденному житті, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 130 000 грн. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів, та такий розмір буде достатнім та необхідним. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мотуза О.В. про наявність підстав про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі є необґрунтованими.

Посилання АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на укладений з позивачем ОСОБА_1 договір від 27 червня 2024 року про відшкодування моральної шкоди є безпідставними, оскільки вказаний договір було укладено до встановлення у позивача стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК - 29 серпня 2024 року, та вказаним договором відшкодування моральної шкоди не передбачено відшкодування відповідачем позивачеві моральної шкоди саме у зв`язку із встановленням втрати працездатності.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційні скарги слід задовольнити частково, рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мотуза Олександра Володимировича та апеляційну скаргу Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат - задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат (ЄДРПОУ 00190911) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у відшкодування моральної шкоди 130 000 грн., з утриманням податку та обов`язкових платежів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат (ЄДРПОУ 00190911) судовий збір на користь держави в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова