Справа № 740/6912/23
Провадження № 2-др/740/5/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2024 року м. Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Карпуся І.М.,
із секретарем судового засідання Зінич А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Ващенко М.О. та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Луєнка Ю.В. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.03.2024 частково задоволено позов ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про відшкодування 25000 грн. моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог позивачці відмовлено. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 515 грн 33 коп. судового збору.

Від представників сторін надійшли заяви про ухвалення додаткових рішень щодо розподілу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, які об`єднані ухвалою суду від 02.05.2024 в одне провадження.

Представник позивачки - адвокат Ващенко М.О. у поданій заяві просить ухвалити додаткове рішення у вказаній справі, у зв`язку з тим, що судом не було вирішено питання щодо судових витрат позивачки, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 9000 грн.

Представник відповідача адвокат Луєнко Ю.В. у поданій заяві просить ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4160 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обгрунтування заяви зазначив, що відповідач поніс судові витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 8000 грн., що підтверджено відповідними доказами, доданими до відзиву. Враховуючи, що судом було позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково на 48%, вважає, що 52% понесених відповідачем судових витрат, що складає 4160 грн. підлягають стягненню з позивачки згідно п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Представник відповідача адвокат Луєнко Ю.В. надіслав заяву про розгляд за відсутності його та відповідача.

Фіксування судового засідання технічним записом відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи в обсязі необхідному для вирішення заяв, та заяви про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.03.2024 частково задоволено позов ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди. Питання розподілу судових витрат сторін на правничу допомогу судом не вирішено.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таку правову позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц.

Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачу правничу допомогу надавала адвокат Ващенко М.О. на підставі договору про надання правничої допомоги від 18.10.2023 (а.с. 12).

Як вбачається з додаткової угоди до договору про надання правової допомоги сторонами узгоджено фіксовану суму гонорару 9000 грн., яка вноситься клієнтом адвокату шляхом 100% передоплати. Актом №1 наданих послуг підтверджено, що робота виконана повністю, сторони претензій одна до одної не мають (а.с. 36-37).

Відповідачу правничу допомогу надавав адвокат Луєнко Ю.В. на підставі договору №12/43 про надання правничої допомоги від 10.11.2023 (а.с.29).

Додатковою угодою № 1 про погодження розміру гонорару від 10.11.2023, актом про надану правничу допомогу від 13.11.2023, детальним описом робіт виконаних адвокатом, копією фіскального чеку від 10.11.2023 підтверджено, що адвокатом Луєнком Ю.В. та ОСОБА_2 погоджено фіксований розмір гонорару 8000 грн., який сплачено клієнтом адвокату (а.с.29 зворот - 31)

Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.03.2024 позов ОСОБА_1 задоволено частково у сумі 12000 грн. із заявлених 25000 грн., що у процентному співвідношенні складає 48%, а отже пропорційно розміру задоволених вимог з відповідача на її користь слід стягнути витрати на правничу допомогу у сумі 4320 грн. (9000 х 48%).

Одночасно, враховуючи, що у задоволенні позовних вимог на 52% судом відмовлено, 52% від суми понесених відповідачем судових витрат, що складає 4160 грн. (8000 х 52%), підлягають стягненню на його користь з позивачки.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи вказані обставини, а також те, що сума, яка підлягає до стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 є більшою, а також враховуючи положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки різницю між витратами, які підлягають до компенсації, тобто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення сума судових витрат у розмірі 160 грн. (4320 грн. 4160 грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст. 133, 137, 141, 265, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Ващенко М.О. та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Луєнка Ю.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 160 (cто шістдесят) грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.М. Карпусь