РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1071/24

01 травня 2024 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Коцюба О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в режимі відеоконференції, справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним одностороннього правочину,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася з позовною заявою до АТ КБ «Приватбанк» про визнання відсутності права на одностороннє розірвання договору, в якому просить суд визнати недійсним односторонній правочин, вчинений АТ КБ «Приватбанк» відповідно до листа від 07.12.2021 №20.1.0.0.0/7-211207/213, щодо розірвання договору банківського обслуговування з фізичною особою ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову вказує, що відповідачем без будь-яких правових підстав, листом від 07.12.2021 року вчинено в односторонньому порядку правочин, із змісту якого випливає юридичний наслідок цивільно-правового характеру розірвання договірних відносин, що тягне за собою припинення відповідних прав та обов`язків сторін. Зазначає, що підставою для припинення відносин позивачки з відповідачем стало встановлення неприйнятно високого рівня ризику/ненадання необхідних для здійснення належної перевірки документів чи відомостей/неможливістю здійснення ідентифікації та/або верифікації, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників/ подання недостовірної інформації/ подання інформації з метою введення в оману банк, однак конкретних встановлених обставин, які б свідчили про неприйнятно високий рівень ризику у листі не наведене. Вважає, що відповідач безпідставно розірвав з нею договірні відносини, а тому просить позов задоволити.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивачка на момент припинення ділових відносин була засновником та директором ТзОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ ОСТ». АТ КБ «Приватбанк» відповідно до порядку здійснення поглибленої перевірки клієнтів, проведено посилені заходи належної перевірки та аналіз фінансових операцій ТзОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ ОСТ» та позивачки ОСОБА_2 , за результатами якого виявлено обґрунтовані підозри про здійснення операцій ВК/ФТ, інші дії, що є підставою для встановлення неприйнятно високого ризику ділових відносин. Вказує, що суть виявлених банком критеріїв зводиться до того, що по рахунку позивачки обсяг операцій за період з 01.09.2021 по 17.11.2021 складає 9.8 млн. грн., що характеризується транзитом коштів без економічного змісту та законної мети. Вказує, що після встановлення неприйнятно високого ризику банком було направлено запит ТзОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ ОСТ» щодо надання документів стосовно господарської діяльності, однак відповідь на запит до АТ КБ «Приватбанку» не надійшла, а тому висновком АТ КБ «Приватбанк» №E.17.U.0.0/4-7778882 від 06.12.2021 було вирішено розірвати ділові відносини з клієнтом ТзОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ ОСТ» та ОСОБА_2 . Також вказує, що позивачка ОСОБА_2 у лютому 2022 року звернулася до відділення АТ КБ «Приватбанк» із заявою про перерахування залишків коштів та закриття рахунків.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити. Також вказав, що представником відповідача подано відзив на позовну заяву з пропущення строків.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Суд заслухавши пояснення сторін, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріли справ приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положенням ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті, як у національній, так і в іноземній валюті. Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг. Банк здійснює професійну діяльність на ринках капіталу на підставі ліцензії, що видається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

До банківських послуг, зокрема належить відкриття та ведення поточних (розрахункових, кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах, та рахунків умовного зберігання (ескроу).

Згідно ст.341 ГК України, розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері. Установи банків забезпечують розрахунки відповідно до законодавства та вимог клієнта, на умовах договору на розрахункове обслуговування.

Відносини між банком та клієнтом (володільцем банківського рахунка) щодо укладення договору банківського рахунка та здійснення операцій за рахунком клієнта урегульовано положенням глави 72 ЦК України.

Відповідно до ч.1-2 ст.7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, враховуючи відповідні критерії ризику, зокрема, пов`язані з його клієнтами, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, видом товарів та послуг, що клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу, способом надання (отримання) послуг. Ризик-орієнтований підхід має бути пропорційний характеру та масштабу діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу.

Застосування ризик-орієнтованого підходу здійснюється в порядку, визначеному внутрішніми документами з питань фінансового моніторингу суб`єкта первинного фінансового моніторингу, з урахуванням рекомендацій відповідних суб`єктів державного фінансового моніторингу, які згідно із цим Законом виконують функції державного регулювання і нагляду за такими суб`єктами первинного фінансового моніторингу.

Відповідно до ч.6 ст.7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі: неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною.

Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний:

2) забезпечувати відповідно до вимог, встановлених відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, належну організацію та проведення первинного фінансового моніторингу, що належним чином надасть можливість виявляти порогові та підозрілі фінансові операції (діяльність) незалежно від рівня ризику ділових відносин з клієнтом (проведення фінансових операцій без встановлення ділових відносин) та повідомляти про них спеціально уповноважений орган, а також запобігати використанню послуг та продуктів суб`єкта первинного фінансового моніторингу для проведення клієнтами фінансових операцій з протиправною метою;

4) здійснювати належну перевірку нових клієнтів, а також існуючих клієнтів;

5) забезпечувати моніторинг фінансових операцій клієнта (у тому числі таких, що здійснюються в інтересах клієнта) на предмет відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик, включаючи в разі необхідності інформацію про джерело коштів, пов`язаних з фінансовою(ими) операцією(ями).

Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», на банки покладено обов`язок здійснювати належну перевірку клієнтів, в тому числі шляхом проведення ідентифікації та верифікації клієнтів відповідно до вимог законодавства України.

Згідно ч.3 ст.12 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, наскільки це можливо, проводити аналіз та вивчення підстав і цілей усіх фінансових операцій, що відповідають хоча б одній із таких ознак: є складними фінансовими операціями; є незвично великими фінансовими операціями; проведені у незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу повинен підвищити ступінь і характер моніторингу ділових відносин з метою визначення, чи є такі фінансові операції або дії клієнта підозрілими.

Відповідно до п.1, 2 Додатку 1 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою правління Національного банку України від 19.05.2020 №65, Банк зобов`язаний здійснювати належну перевірку нових та наявних клієнтів у випадках, передбачених у статті 11 Закону про ПВК/ФТ. Заходи щодо ідентифікації та верифікації клієнта (представника клієнта) здійснюються банком у порядку, визначеному в додатку 2 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу (далі - Положення).

Пунктами 11, 12 Додатку 1 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, передбачено, що Банк з урахуванням ризик-профілю клієнта на постійній основі проводить моніторинг ділових відносин та фінансових операцій клієнтів, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у банку інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, за потреби, про джерело коштів, пов`язаних із фінансовими операціями) у порядку, визначеному в додатку 1 до Положення. Якщо за результатами моніторингу ділових відносин клієнта банк виявляє підозрілі фінансові операції (діяльність), то банк за потреби вживає заходів щодо переоцінки рівня ризику таких ділових відносин з клієнтом та вживає ПЗНП у разі присвоєння високого рівня ризику.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 на момент припинення ділових відносин з відповідачем була засновником та керівником товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ ОСТ» (), що підтверджується матеріалами справи (а.с.48-50).

Встановлено, що відповідачем відповідно до Порядку здійснення поглибленої перевірки проведено посилені заходи належної перевірки та аналіз фінансових операцій, щодо наявності/відсутності індикаторів підозрілості фінансових операцій щодо ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ ОСТ» та ОСОБА_2 , за результатами якого виявлено обґрунтовані підозри про здійснення операцій ВК/ФТ, що стало підставою для встановлення неприйнятно високого ризику ділових відносин, а саме, що по рахунку 8531 (відкритого 10.08.2021) обсяг операцій за період з 01.09.2021 по 17.11.2021 складає 9,8 млн. грн., що характеризується транзитом коштів без економічного змісту та законної мети. Кошти по рахунку надходили від ряду юридичних осіб в якості сплати за невизначені товари та за продукти харчування і в подальшому отримані кошти одразу ж або через короткий проміжок часу переказувалися на рахунки інших юридичних осіб в якості сплати за продукти харчування, що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 за період з 24.11.2020 по 24.11.2021 (а.с.51-53).

Судом встановлено, що після встановлення відповідачем неприйнятного високого ризику ділових відносин, було направлено запит до ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ ОСТ», з метою надання документів стосовно господарської діяльності, а також попереджено, що у разі не надання необхідних для здійснення належної перевірки документів чи відомостей, або надання недостовірної інформації з метою введення в оману, це буде підставою для розірвання ділових відносин, що підтверджується листом-запитом №20.1.0.0.0/7-211025/14932 від 25.10.2021, реєстром відправки (а.с.54).

Встановлено, що відповідач не отримав відповіді на свій запит, а тому висновком а тому висновком АТ КБ «Приватбанк» №E.17.U.0.0/4-7778882 від 06.12.2021 прийняв рішення про розірвання трудових відносин з ТОВ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ ОСТ» та ОСОБА_2 , що підтверджується повідомленням №20.1.0.0/7-211207/213 від 07.12.2021 про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку (а.с.10).

З заяви від 08.02.2022, про перерахування залишків коштів у інший банк, встановлено, що позивачка ОСОБА_2 звернулася до відповідача з метою перерахувати залишок коштів на інший рахунок в іншому банку (а.с.56).

Частиною 1 та 3 ст.651 ЦК України, передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.1075 ЦК України, банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Згідно ч.4 ст.1075 ЦК України, банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі наявності підстав, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". Залишок грошових коштів на рахунку клієнта повертається клієнту.

Положенням ч.1 ст.15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» передбачено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей.

Окрім того, розділом 1.1.7 Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк передбачені умови щодо належної перевірки Клієнта, вимоги FATCA, санкційні вимоги, зобов`язання з інформування, відмова від підтримання ділових відносин/проведення операцій:

1.1.7.1. Протягом строку дії Договору Банк має право витребувати, а Клієнт зобов`язаний надавати на вимогу Банку та/або з власної ініціативи достовірні документи та/або відомості/інформацію, необхідні для виконання вимог законодавства у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (далі - законодавство у сфері запобігання та протидії).

1.1.7.2. Клієнт зобов`язаний надавати на першу вимогу Банку та/або з власної ініціативи достовірні документи (у т.ч. отримувати їх від офіційних органів) та/або відомості/інформацію необхідні для здійснення належної перевірки Клієнта (ідентифікації та верифікації клієнта (його представника), встановлення кінцевого бенефіціарного власника Клієнта або його відсутності, у тому числі отримання структури власності з метою її розуміння, та даних, що дають змогу встановити кінцевого бенефіціарного власника, та вжиття заходів з верифікації його особи (за наявності), встановлення (розуміння)/ з`ясування мети та характеру ділових відносин або проведення фінансової операції, моніторингу ділових відносин та фінансових операцій клієнта, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у Банка Інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, в разі необхідності, про джерело коштів, пов`язаних з фінансовими операціями), у тому числі для виконання процедур агента валютного нагляду), забезпечення актуальності отриманих та існуючих документів, даних та інформації про Клієнта, джерел походження коштів, факту належності Клієнта, кінцевого бенефіціарного власника Клієнта (для юридичних осіб), до національних, іноземних публічних діячів та діячів, що виконують політичні функції в міжнародних організаціях, членів їх сімей або осіб пов`язаних з політично значущими особами (далі'- Публічні діячі), джерела статків (багатства) та джерела коштів, пов`язаних із фінансовими операціями Публічних діячів, а також щодо ідентифікації посадових осіб органів управління та контролю Клієнта-юридичної особи, а також щодо ідентифікації уповноважених осіб Клієнта, осіб, від імені або за дорученням чи в інтересах яких діє Клієнт при проведені операції, осіб, на користь яких Клієнт надав Банку доручення на систематичне (два або більше разів) договірне списання коштів з рахунку, та іншу інформацію чи документи відповідно до вимог законодавства України, умов Договору та внутрішніх документів Банку з питань фінансового моніторингу, у тому числі вимог БАРСА.

У разі ненадання Клієнтом документів для здійснення Банком визначеної нормативно- правовими актами та внутрішньобанківськими документами Банку у сфері запобігання та протидії належної перевірки Клієнта, Сторони узгодили можливість призупинення/обмеження обслуговування Клієнта до моменту отримання відповідних документів та/або відомостей/інформації.

У випадку порушення Клієнтом умов цього пункту щодо надання відповідних документів та/або інформації Банк може прийняти рішення щодо відмови Клієнту в підтриманні ділових відносин, відмови в обслуговуванні/ наданні будь-яких послуг за цим Договором та/ або розірвання цього Договору.

1.1.7.8. Клієнт зобов`язується завчасно надавати Банку документи (у т.ч. отримувати їх від офіційних органів) та інформацію для оцінки фінансового стану Клієнта, аналізу відповідності фінансових операцій Клієнта його фінансовому стану та/або змісту діяльності Клієнта (його соціальному статусу), для підтвердження економічної доцільності фінансових операцій, з`ясування джерел походження коштів (активів) Клієнта, джерел статків (багатства) та джерел коштів, пов`язаних із фінансовими операціями Публічних осіб.

У випадках, коли Банку для проведення операцій та/або надання послуг за цим Договором необхідні будь-які документи та/або, інформація, Клієнт зобов`язується надати до Банку всі необхідні на думку Банку документи/інформацію до моменту/дати проведення такої операції Банком та/або надання послуги, або в інший строк, встановлений Банком.

У випадку порушення Клієнтом умов цього пункту щодо надання відповідних документів та/або інформації Банк може прийняти рішення щодо відмови Клієнту в обслуговуванні/в проведенні фінансової операції/наданні будь-яких послуг за цим Договором та/ або розірвання цього Договору.

Оскільки, відповідач під час аналізу діяльності позивача, як керівника ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ ОСТ", на підставі наявних документів та відомостей встановив позивачу, як керівнику ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ ОСТ" неприйнятно високий ризик, а позивач, як керівник ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ ОСТ" не надав відповідачу у відповідь на запит документи стосовно своєї господарської діяльності, то суд приходить до висновку, що дії відповідача АТ КБ «Приватбанку», як суб`єкта фінансового моніторингу, щодо розірвання ділових відносин із позивачкою ОСОБА_2 та ТОВ "ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ ОСТ" відповідають приписам Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», Положенню про здійснення банками фінансового моніторингу, ЦК України та умов Договору банківського обслуговування.

Щодо твердження представника позивачки, що відповідач подав відзив на позовну заяву після спливу строків, то воно не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до ухвали суду про відкриття провадження у справі, відповідачу надано 15-термін з моменту отримання цієї ухвали подати відзив на позовну заяву. Як вбачається з рекомендованого повідомлення, відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви 02.04.2024, і 16.04.2024 надіслано поштовим конвертом на адресу суду відзив на позовну заяву, що в межах строків встановлених ухвалою суду.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачкою ОСОБА_2 не доведено порушення її прав та інтересів відповідачем АТ КБ «Приватбанком», а тому позовна заява ОСОБА_2 про визнання відсутності права на одностороннє розірвання договору до задоволення не підлягає.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.2, 4, 12, 81, 258, 264-265, 273 ЦПК України, ст.509, 651, 1075 ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання відсутності права на одностороннє розірвання договору відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», м.Київ, вул.Грушевського 1Д, .

Повне судове рішення складено 06.05.2024.

СуддяО. С. Цвіркун