Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач із позовною заявою до Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка була власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого заповідала вищезазначений житловий будинок позивачу. Однак, приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Зубковою А.О. 13.11.2023 року позивачу була надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок на померлої.

Тому, просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3 .

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких заявлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив суд ухвалити рішення на власний розсуд, із урахуванням наявних у справі матеріалів.

В судове засідання третя особа ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як видно з копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14 січня 2021 року Слов`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Тетянівка Слов`янського району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 35.

Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Отже, після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина.

За життя ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності від 27.03.2009 року, виданого Маяківською сільською радою, на праві приватною власності належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідна інформація міститься у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2023 року щодо об`єкта нерухомого майна.

Отже, до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшов житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначено у Заповіті від 20 лютого 2015 року, посвідченого секретарем виконкому Маяківської міської ради Слов`янського району Донецької області Погореловою Ю.О., ОСОБА_3 заповідала все належні їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною першою статті 1233 Цивільного кодексу України закріплено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування заповіту були залишені без задоволення.

З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Однак, 13 листопада 2023 року, Приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Зубковою А.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_1 не подано всіх документів, що необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Згідно частин першої та другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 319 ЦК України, встановлено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 . Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивач не може, оскільки ним не подано нотаріусу всіх документів, що необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Іншого шляху, ніж визнання права власності на вказане спадкове майно в судовому порядку, у позивача немає.

Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 328, 1216, 1218, 1225, 1268, 1296 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 12, 13,76, 81, 89, 200, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку, літера «А», загальною площею 45,1 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., сараю, літера «Б», погрібу, літера «В», сараю, літера «Г», огорожі № 1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повний текст рішення виготовлений 30 квітня 2024 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко