Єдиний унікальний номер 142/777/24
Номер провадження 2/142/319/24
У Х В А Л А

(про залишення позову без руху)

20 вересня 2024 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , до комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Студенянської сільської ради, який знаходиться в с.Студена, Тульчинського району Вінницької області, вул. Соборна, 44, третя особа ОСОБА_2 , яка знаходиться в с.Студена, Тульчинського району Вінницької області, про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до КУ «Інклюзивно-ресурсний центр» Студенянської сільської ради, третя особа ОСОБА_2 про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, в якій просить суд поновити її на роботі фахівця (консультанта) на КУ «Інклюзивно-ресурсний центр» Студенянської сільської ради. Також позивач просить суд стягнути з КУ «Інклюзивно-ресурсний центр» Студенянської сільської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 серпня 2024 року до дня поновлення на роботі, який на день пред`явлення позову становить 5 425 грн., та стягнути завдану їй у зв`язку зі звільненням (а саме: нервові зриви, погане самопочуття, болі в серці), моральну шкоду у сумі 15 000 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2024 року дану справу було передано для розгляду судді Гринишиній А.А.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено вимоги до позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, встановлено, що заява подана без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема позовну заяву подано до суду 16 вересня 2024 року, та при викладі своїх вимог щодо предмета спору та їх обґрунтування, позивач керується нормами ЦПК України в редакції до внесення змін Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, внаслідок чого позовна заява підлягає залишенню без руху для приведення її у відповідність до ст.ст. 175, 177 ЦПК України в діючій на час звернення до суду редакції.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Загалом, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (із відповідними змінами і доповненнями).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно положень ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою має бути сплачено судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З позовної заяви та долучених до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява містить вимогу немайнового характеру, зокрема позивач просить поновити її на роботі фахівця (консультанта) на КУ «Інклюзивно-ресурсний центр» Студенянської сільської ради.

Також, вказана позовна заява містить дві вимоги майнового характеру, зокрема, позивач просить стягнути з КУ «Інклюзивно-ресурсний центр» Студенянської сільської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 серпня 2024 року до дня поновлення на роботі, який на день пред`явлення позову становить 5 425 грн.

Разом з тим, відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Окрім того, позивач просить стягнути завдану їй у зв`язку зі звільненням (а саме: нервові зриви, погане самопочуття, болі в серці), моральну шкоду у сумі 15 000 грн.

Тобто позивачем заявлено матеріально-правову вимогу про відшкодування моральної шкоди, пунктом 3 Постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Таким чином, вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а відтак, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру, що узгоджується з правовою позицією, викладено в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц.

Разом з тим, до позовної заяви позивачем квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1 211 гривень 20 копійок за позовну вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди у сумі 15 000 грн. або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору,- не долучено.

Водночас, ст. 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Крім того, загальний принцип рівності усіх перед законом визначено нормами ст. 24 Конституції України, 6 ЦПК України.

У контексті особи, які звертаються до суду, за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, зобов`язані дотримуватись процесуальної форми подання позову. При здійсненні судочинства, суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Однак, положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року не означає й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, а відтак, вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» заява № 28249/95 від 19.06.2001).

У даному випадку, накладення судового збору на заявника передбачено пп.1,2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тому не може порушити принципу розумної пропорційності, доступу до суду, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Також суддя зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя NR (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом приведення її у відповідність до ст. 175, 177 ЦПК України та сплати судового збору у розмірі 1 211 гривень 20 копійок, за позовну вимогу майнового характеру, про стягнення моральної шкоди у сумі 15 000 грн. за реквізитами: Отримувач коштів ГУК у Він.обл./смт Пiщанка/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858; Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.); Рахунок отримувача UA0002890; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу:101; РНОКПП; Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Піщанський районний суд Вінницької області, та подання до суду відповідної квитанції.

На підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України вищевказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін вищевказана позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України, ЗУ "Про судовий збір", -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Студенянської сільської ради, третя особа ОСОБА_2 , про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, викладених в ухвалі, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: