ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року м. Чернівці

Справа № 723/1302/24

Провадження №22-ц/822/466/24

Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Литвинюк І. М.,

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар Тодоряк Г.Д.,

учасники справи:

позивач Фермерське господарство "СГТ Полонина-Агро",

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа - Сторожинецька міська рада Чернівецького району Чернівецької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства «СГТ Полонина Агро» на ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2024 року, головуючий у І-й інстанції Бужора В.Т.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року Фермерське господарстоа «СГТ Полонина Агро» (далі ФГ «СГТ Полонина-Агро») разом позовною заявою подало до суду заяву про забезпечення позову, в якій просило забезпечити позов шляхом накладання заборони ОСОБА_1 в будь-який спосіб користуватися земельними ділянками загальною площею 78,8648 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з наступними кадастровими номерами:

- з кадастровим номером :02:003:0287, площею 1,5030 га;

- з кадастровим номером :02:003:0309, площею 1,5030 га;

- з кадастровим номером :02:003:0298, площею 1,5031 га;

- з кадастровим номером :02:003:0299, площею 1,5032 га;

- з кадастровим номером :02:003:0296, площею 0,6910 га;

- з кадастровим номером :02:003:0295, площею 0,7925 га;

- з кадастровим номером :02:003:0206, площею 0,6263 га;

- з кадастровим номером :02:003:0256, площею 1,5035 га;

- з кадастровим номером :02:003:0260, площею 0,6263 га;

- з кадастровим номером :02:003:0262, площею 0,6263 га;

- з кадастровим номером :02:003:0263, площею 0,6262 га;

- з кадастровим номером :02:003:0147, площею 0,6262 га;

- з кадастровим номером :02:003:0148, площею 0,6263 га;

- з кадастровим номером :02:003:0179, площею 0,8282 га;

- з кадастровим номером :02:003:0176, площею 1,5018 га;

- з кадастровим номером :02:003:0154, площею 0,6266 га;

- з кадастровим номером :02:003:0153, площею 0,6265 га;

- з кадастровим номером :02:003:0152, площею 0,6267 га;

- з кадастровим номером :02:003:0151, площею 0,6266 га;

- з кадастровим номером :02:003:0181, площею 0,7430 га;

- з кадастровим номером :02:001:0145, площею 0,6262 га;

- з кадастровим номером :02:003:0059, площею 0,8318 га;

- з кадастровим номером :02:003:0067, площею 0,8915 га;

- з кадастровим номером :02:003:0068, площею 0,8840 га;

- з кадастровим номером :02:003:0078, площею 1,4361 га;

- з кадастровим номером :02:003:0118, площею 0,8170 га;

- з кадастровим номером :02:003:0094, площею 0,7159 га;

- з кадастровим номером :02:003:0091, площею 0,7162 га;

- з кадастровим номером :02:003:0086, площею 0,6263 га;

- з кадастровим номером :02:003:0085, площею 0,6263 га;

- з кадастровим номером :02:001:0131, площею 0,2721 га;

- з кадастровим номером :02:001:0132, площею 0,6345 га;

- з кадастровим номером :02:001:0133, площею 0,6263 га;

- з кадастровим номером :02:001:0134, площею 0,6263 га;

- з кадастровим номером :02:001:0136, площею 0,6262 га;

- з кадастровим номером :02:001:0137, площею 0,6264 га;

- з кадастровим номером :02:001:0138, площею 0,6263 га;

- з кадастровим номером :02:001:0139, площею 0,6263 га;

- з кадастровим номером :02:001:0141, площею 0,6263 га;

- з кадастровим номером :02:001:0143, площею 0,6262 га;

- з кадастровим номером :02:001:0144, площею 0,6264 га;

- з кадастровим номером :02:001:0099, площею 1,5032 га;

- з кадастровим номером :02:001:0097, площею 1,5033 га;

- з кадастровим номером :02:001:0109, площею 1,5032 га;

- з кадастровим номером :02:001:0101, площею 0,9019 га;

- з кадастровим номером :02:001:0111, площею 1,5032 га;

- з кадастровим номером :02:001:0113, площею 1,5032 га;

- з кадастровим номером :02:001:0129, площею 1,5032 га;

- з кадастровим номером :02:001:0126, площею 1,4652 га;

- з кадастровим номером :02:001:0121, площею 1,0117 га;

- з кадастровим номером :02:003:0297, площею 1,5032 га;

- з кадастровим номером :02:003:0300, площею 1,5032 га;

- з кадастровим номером :02:001:0150, площею 0,8125 га;

- з кадастровим номером :02:001:7151, площею 0,8125 га;

- з кадастровим номером :02:001:0089, площею 1,5032 га;

- з кадастровим номером :02:001:0090, площею 1,5031 га;

- з кадастровим номером :02:001:0092, площею 0,6013 га;

- з кадастровим номером :02:001:0165, площею 0,8125 га;

- з кадастровим номером :02:001:0158, площею 0,8127 га;

- з кадастровим номером :02:001:0100, площею 0,9775 га;

- з кадастровим номером :02:001:0058, площею 0,8125 га;

- з кадастровим номером :02:001:0070, площею 0,8125 га;

- з кадастровим номером :02:001:0073, площею 1,5032 га;

- з кадастровим номером :02:001:0146, площею 0,8125 га;

- з кадастровим номером :02:001:0057, площею 0,8125 га;

- з кадастровим номером :02:001:0059, площею 0,8126 га;

- з кадастровим номером :02:001:0068, площею 0,8125 га;

- з кадастровим номером :02:001:0130, площею 0,9019 га;

- з кадастровим номером :02:001:0123, площею 1,2569 га;

- з кадастровим номером :02:001:0149, площею 0,8125 га;

- з кадастровим номером :02:001:0071, площею 0,8465 га;

- з кадастровим номером :02:001:0072, площею 1,4720 га;

- з кадастровим номером :02:001:0074, площею 1,5032 га;

- з кадастровим номером :02:001:0064, площею 0,8125 га;

- з кадастровим номером :02:003:0105, площею 0,8327 га;

- з кадастровим номером :02:003:0089, площею 0,8947 га;

- з кадастровим номером :02:003:0081, площею 0,6265 га;

- з кадастровим номером :02:003:0180, площею 0,3523 га;

- з кадастровим номером :02:001:0063, площею 0,8126 га;

- з кадастровим номером :02:003:0243, площею 1,5030 га;

- з кадастровим номером :02:003:0261, площею 0,6263 га;

- з кадастровим номером :02:003:0264, площею 0,6264 га;

- з кадастровим номером :02:003:0307, площею 1,5032 га;

- з кадастровим номером :02:001:0056, площею 0,8126 га, зокрема заборонити засівати, засаджувати або обробляти їх.

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2024 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем і йому передано в оренду вказані в заяві земельні ділянки. Забезпечення позову шляхом накладення заборони користуватися орендованими земельними ділянками буде перешкоджати йому здійснювати правомірну підприємницьку діяльність і тому такий вид забезпечення позову є неправомірним. На території України введений воєнний стан, тому заборона засівання, засадження та обробляння земельних ділянок теж буде неправомірним.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та вжити заходи забезпечення позову.

Посилається на те, що оспорювана ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою.

Зазначає, що між сторонами існує спір щодо земельних ділянок, право користування відносно яких оспорюється у судовому порядку, що в подальшому може створити перешкоди для виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Незабезпечення позовних вимог призведе до засівання відповідачем земельних ділянок, що у разі задоволення позову призведе до неможливості їх передачі на конкурентних засадах (земельних торгах) іншим зацікавленим особам.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частини 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

В пунктах 2, 4 ч.1 ст.150 ЦПК України зазначено, що позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову, враховуючи їх співмірність із заявленими вимогами, відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 334/6521/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Предметом позову ФГ «СГТ Полонина-Агро», тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення, є застосування наслідків нікчемності п.3 рішення сесії Сторожинецької міської ради 263-47/2020 від 10 вересня 2020 року та договору оренди земельних ділянок від 16 вересня 2020 року шляхом скасування державної реєстрації права оренди спірних земельних ділянок переданих ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник позивача зазначає, що між сторонами існує спір щодо земельних ділянок, право користування відносно яких оспорюється у судовому порядку, що в подальшому може створити перешкоди для виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що позивачем не наведено обґрунтування існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову ФГ «СГТ Полонина-Агро» та не зазначено, яким чином у разі задоволення позову будуть створені перешкоди для виконання рішення суду, не міститься мотивів співмірності застосованих заходів із предметом позову, підтверджену доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного зазначеного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість вчинення дій, що створить перешкоди до виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічний правовий висновок викладено також у постанові Верховного Суду від 07 червня 2022 року у справі №127/25378/21.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання судового рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, оскільки оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2024 року без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «СГТ Полонина Агро» залишити без задоволення.

Ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк