м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Марциновської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі за текстом ПрАТ «СК «Уніка») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.02.2021 між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «КАСКО» № 023362/4605/0000047. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу марки «Audi Q8», державний номерний знак НОМЕР_1 .
16.06.2021 о 20 год. 00 хв. на вул. Т.Протасевича, 14 у м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснюючи рух в правій смузі для руху, при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Audi Q8», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по лівій смузі, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтися. Таким чином ОСОБА_1 допустив зіткнення транспортних засобів та настання дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої вказані автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху.
Згідно з договором КАСКО № 023362/4605/0000047 потерпілий ОСОБА_2 18.06.2021 звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку, який мав місце 16.06.2021 за участю транспортного засобу марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 . У даній заяві ОСОБА_2 також просив здійснити виплату страхового відшкодування.
На підставі договору від 18.02.2021 потерпілому ОСОБА_2 виплачене страхове відшкодування у сумі 192289,11 грн.
На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 , був забезпечений згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) (далі за текстом - АТ «СГ «ТАС» (приватне)) з лімітом відповідальності: за шкоду, завдану життю та здоров`ю, 260000 грн; за шкоду, завдану майну, 130000 грн; франшиза 0,00 грн.
З урахуванням викладеного ПрАТ «СК «Уніка» звернулося до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із заявою на виплату страхового відшкодування. 27.09.2021 АТ «СГ «ТАС» (приватне) перерахувало на рахунок позивача страхове відшкодування у сумі 130000 грн.
20.09.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 22.10.2024 та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи.
22.10.2024 судове засідання відкладене на 14.11.2024.
У судове засідання 14.11.2024 уповноважений представник позивача ОСОБА_3 , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
У судове засідання 14.11.2024 відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд прийшов до переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням договору страхування та відшкодуванням шкоди і регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування» та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Так, згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
При цьому страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону).
Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Частина 6 ст. 82 ЦПК України визначає, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Указаною постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення.
Дана постанова суду набрала законної сили 12.07.2021.
Відтак з урахуванням положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України суд вважає, що обставини щодо порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб марки «Audi Q8», державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, доказуванню не підлягають.
Таким чином внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки з вини ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 була завдана майнова шкода.
Суд встановив, що 18.02.2021 між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «КАСКО» № 023362/4605/0000047 (а.с. 14-15), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом марки «Audi Q8», державний номерний знак НОМЕР_1 , та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням.
Відповідно до умов указаного договору ПрАТ «СК «Уніка» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Строк дії договору з 24.02.2021 до 23.02.2022.
18.06.2021 ОСОБА_2 подав до ПрАТ «СК «Уніка» заяву № 00436831 про подію з ознаками страхового випадку згідно з договором КАСКО № 023362/4605/0000047 (а.с. 34). У заяві зазначено, що страховий випадок мав місце 16.06.2021 за участю транспортного засобу марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 . Також ОСОБА_2 у даній заявіпросив здійснити виплату страхового відшкодування.
З протоколу огляду транспортного засобу від 18.06.2021(а.с. 39)та з акта огляду транспортного засобу від 24.06.2021 (а.с. 45-46) вбачається, що транспортний засіб марки «Audi Q8», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , зазнав механічних пошкоджень.
Також, як вбачається із ремонтної калькуляції, проведеної 09.07.2021, вартість ремонту транспортного засобу марки «Audi Q8», державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 202926,98 грн (а.с. 51-56).
Відповідно до рахунку № СИХ-С-000772 від 01.07.2021, наданого ТОВ «Інтер Авто Центр», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Audi Q8», державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 192289,11 грн (а.с. 57-58).
13.07.2021 ПрАТ «СК «Уніка» складений страховий акт № 00436831, яким проведений розрахунок суми страхового відшкодування пошкодженого транспортного засобу марки «Audi Q8», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , згідно з яким сума страхового відшкодування становить 192289,11 грн. Даним актом вирішено виплатити страхове відшкодування ОСОБА_2 у сумі 171460,74 грн (а.с. 59).
Згідно з платіжним дорученням № 233508 від 14.07.2021 грошові кошти у сумі 171460,74 грн перераховані позивачем на рахунок ТОВ «Інтер Авто Центр» (а.с. 60).
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Станом на 16.06.2021 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як водія наземного транспортного засобу марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2 ,була застрахована за чинним полісом страхування серії НОМЕР_3 в АТ «СГ «ТАС» (приватне) (а.с. 31).
Позивач, фактично виплативши на користь потерпілого ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 192289,11 грн, звернувся до страхової компанії винуватця дорожньо-транспортної пригоди ПАТ «СГ «ТАС» (приватне) із заявою про виплату на користь позивача страхового відшкодування у зазначеному розмірі.
27.07.2021 АТ «СГ «ТАС» (приватне) виплачені на корить ПрАТ «СК «Уніка» грошові кошти у сумі 130000 грн, тобто у розмірі встановленого полісом ліміту за шкоду, завдану майну. Такі обставини підтверджуються платіжним дорученням № 215084 від 27.07.2021 (а.с. 62).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України).
У разі наявності юридичних фактів, передбачених ст. 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При цьому нове зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.
Таким чином відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «СК «Уніка» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до відповідача як до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 005069 від 17.06.2024 (а.с. 11). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 4, 13, 76-82, 89, 133, 141, 223, 247 ч. 2, 258, 259, 263-265, 280, 282-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» судові витрати у виді судового збору у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
СуддяІ. В. Марциновська
Повне судове рішення складене 19.11.2024.