Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.04.2024 Справа №607/9912/22 Провадження №2-др/607/21/24
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Бумба М.І.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву представника ОСОБА_2 адвоката Притули Оксани Богданівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя ,-
25 березня 2024 року, через систему «Електронний суд», представник позивача ОСОБА_2 адвокат Притула О.Б. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №607/9912/22, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, яка надійшла до суду 26.03.2024.
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує на те, 20 березня 2024 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Однак, при ухваленні рішення, судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, відтак просить стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 20 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Кавійчик В.П. подала заперечення на подану заяву, у яких зазначила про те, що враховуючи категорію і складність даної справи, обсяг робіт, виконаних адвокатом, час витрачений адвокатом на представництво інтересів позивача в суді, обсяг наданих послуг, кількість судових засідань в яких приймала участь адвокат, значимість спору для сторін, вважає, що витрати, понесені позивачем на правничу допомогу в розмірі 20 000 гривень є завищеними та неспівмірними до складності справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а тому просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 6 000 грн., за умови, що сторона позивача дотрималася вимог ст. 141 ЦПК України.
Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Притули О.Б. в судовому засіданні підтримала заяву про ухвалення додаткового судового рішення повністю та просить суд її задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Кавійчик В.П. в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, при ухваленні додаткового рішення просить врахувати подані нею письмові заперечення.
Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив.
У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.
20 березня 2024 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким позов задоволено та в порядку поділу майна подружжя, а саме внеску в статутний капітал приватного підприємства «Термик», стягнуто із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 49 250 грн., як компенсацію частки внеску до статутного капіталу приватного підприємства «Термик», здійсненого за час перебування сторін у шлюбі та внесених за рахунок спільних коштів подружжя. Також, в порядку поділу майна подружжя, а саме внеску в статутний капітал приватного підприємства «Дружба-Нафтопродукт», стягнуто із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 500 000 грн., як компенсацію частки внеску до статутного капіталу приватного підприємства «Дружба -Нафтопродукт», здійсненого за час перебування сторін у шлюбі та внесених за рахунок спільних коштів подружжя.
Представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Притула О.Б., у судовому засіданні, яке відбулось 20.03.2024, під час судових дебатів заявлено про намір подати суду додаткові докази на підтвердження витрат ОСОБА_2 , які позивач понесла, або повинна буде понести на правничу допомогу упродовж п`яти днів після ухвалення судового рішення, тобто до 25.03.2024.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
У поданій позовній заяві позивачем ОСОБА_2 , зазначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн.
26 березня 2024 року через систему «Електронний Суд» (документ сформований в системі «Електронний суд» 25.03.2024) представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Притула О.Б. подано документи, на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правничої допомоги від 16 червня 2022 року, укладений між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Арбітріум груп» та додаткову угоду №1 до даного договору; акт від 20.03.2024 року про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги б/н від 16.06.2022 року.
Таким чином, представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Притулою О.Б. своєчасно була подана заява в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України та своєчасно надані суду документи щодо понесених судових витрат після ухвалення судового рішення.
Як вбачається із поданих документів в підтвердження понесених судових витрат, 16 червня 2022 року між Замовником ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Арбітріум груп» було укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати Замовнику при розгляді Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.
Згідно з п. 4.2. Договору про надання правничої допомоги сторони визначили, що розмір та порядок оплати за виконане доручення визначається сторонами додатковою угодою.
Згідно з п.п. 1, 2 додаткової угоди від 01.08.2022 р. до договору про надання правничої допомоги, укладеної між Замовником ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Арбітріум груп», сторони домовились, що розмір оплати за виконане доручення за Договором про надання правничої допомоги б/н від 16.06.2022 р. становить 20 000 грн., повна оплата яких здійснюється Замовником протягом шести місяців з дати укладення договору, але не пізніше набрання рішенням суду першої інстанції законної сили.
Згідно акту від 20.03.2024 року про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги б/н від 16.06.2022 року, підписаного керуючим АО «Арбітріум груп» Притула В.Д. та Студеницькою Г.І., Виконавець надав, а Замовник отримав наступні послуги: ознайомлення та вивчення документів, наданих Замовником, опрацювання законодавства з питання порушеного права, формування правової позиції захисту у суді 04 год.; підготовка позовної заяви, заяви про забезпечення позову, заяви про збільшення позовних вимог, заяви про визнання недійсними договорів пов`язаних з предметом спору, клопотання про витребування доказів та ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу 07 документів; участь у судових засіданнях 18 год. Загальна вартість наданих послуг складає 20 000 грн.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.
Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із проведенням експертизи.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12.02.2020 р. у справі №648/1102/19 і від 11.11.2020 р. у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Судом із матеріалів даної справи встановлено, що адвокат Притула О.Б. брала участь у судових засіданнях у даній справі, 20.09.2022 року, 13.10.2022 р., 02.12.2022 року, 20.12.2022 року, 13.01.2023 року, 03.02.2023 року, 29.03.2023 року, 13.04.2023 року, 09.06.2023 року, 30.06.2023 року, 05.09.2023 року, 09.01.2024 року, 07.03.2024 року, 20.03.2024.
Крім цього, адвокатом Притула О.Б. у даній справі було підготовлено; позовну заяву; заяву про збільшення позовних вимог, заяви про визнання недійсними договорів пов`язаних з предметом спору, клопотання про витребування доказів та ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до постанови Великої Палати ВС від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц, висвітлено правову позицію щодо вирішення питання про професійну правничу допомогу, де зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Крім цього, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст..41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованими. У рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лавенте проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, відповідно до ст..11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмету спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд, вирішуючи питання розподілу витрат, має врахувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних із сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмету спору. У зв`язку з наведеним, суд з врахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Також, такий розмір витрат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Враховуючи наведене, а також те, що судом при ухваленні рішення від 20 березня 2024 року у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, відповідно до ст. 141 ЦПК України не вирішувалось, тому, з урахуванням складності справи, фактичним обсягом виконаних адвокатом робіт та часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, часу витраченого адвокатом у судових засіданнях, ціною позову, обсягу задоволення позовних вимог, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача шляхом стягнення із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 15 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника ОСОБА_2 адвоката Притули Оксани Богданівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
У решті вимог, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Додаткове рішення у повному обсязі складене 01 травня 2024 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан