ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

11 вересня 2024 року

м. Харків

Справа № 2012/2-811/11

Провадження № 22-ц/818/2569/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання : Львової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі № 2012/2-811/11, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 травня 2024 року, постановлену суддею Труханович В.В., -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі № 2012/2-811/11.

В обгрунтування заяви зазначає, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала справа № 2012/2-811/11 за позовом Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 січня 2011 року було задоволено позовні вимоги ПАТ СР «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 25 березня 2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова видано виконавчий лист №2-11/11.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі №2012/2-811/11.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 січня 2011 року та ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.04.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вихрицький Р.П., на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 січня 2011 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року.

Заявник вважає, що наявні істотні для справи обставини, які не були встановлені судом та не були відомі відповідачу на час розгляду справи за заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на п. 10-2 р. XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» та постанову Верховного Суду від 05 січня 2024 року №743/1596/15-ц (61-7035св23), яка стосується вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях, стягувачем за якими є АТ «Сенс Банк».

Зазначає, що в провадженні Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №28152640 від 08 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» боргу в сумі 480 863,90грн. на підставі виконавчого листа №2-811/11 виданого 25 березня 2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ХОФ ПАТ "Укрсоцбанк" боргу в сумі 480 863,90грн.

З моменту винесення ухвали, про перегляд якої подано цю заяву, державним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій у виконавчому провадженні, які фактично порушують права боржника, оскільки здійснюються на користь стягувача, який є пов`язаним з державою-агресором.

Постанова КЦС ВС від 05 січня 2024 року у справі № 743/1596/15-ц (61-7035св23), якою розтлумачено участь саме АТ «СЕНС БАНК», є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. А тому, вважає, що суд повинен переглянути ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року у справі №2012/2-811/11 та скасувати її, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви АТ Альфа-Банк про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , просить ухвалу суду від 07 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги, окрім обставин викладених у заяві, зазначає, що суд першої інстанції не вірно розтлумачив положення п.10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» згідно якого зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих провадженнях, стягувачами за якими є Російська Федерація.

Вважає, що заборона заміни стягувачів поширюється саме на пов?язаних з державою-агресором осіб, у тому числі юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до законодавства України, серед кінцевих бенефіціарних власників членів або учасників (акціонерів) яких є громадяни Російської Федерації, які не проживають на території України на законних підставах. Вважає помилковим висновок суду, що оскільки АТ «СЕНС Банк» створено та зареєстровано відповідно до законодавства України, то відсутні підстави для застосування заборони передбаченої п.10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановлячи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про перегляд ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року у справі №2012/2-811/11 за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із її необгрунтованості, оскільки не є нововоявленою обставиною нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справа. Крім того, врахування постанови Верховного Суду від 05 січня 2024 року як нововиявленої обставин, на яку посилається заявник, призведе до порушення вимог частини четвертої статті 423 ЦПК України, за якою не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1, ч.2, ч.5 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 «Про застосування цивільного законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Судом встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 січня 2011 року у справі № 2-811/2011 задоволено позов ПАТ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії „Укрсоцбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ „Укрсоцбанк в особі Харківської обласної філії ПАТ „Укрсоцбанк заборгованість за договором кредиту у сумі 480 863,90 грн. (чотириста вісімдесят тисяч вісімсот шістдесят три гріинві дев*яносто копійок). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ „Укрсоцбанк в особі Харківської обласної філії ПАТ „Укрсоцбанк витрати по сплаті судового збору у сумі 1700 грн., та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. (т.1 а.с. 1-2).

Як вбачається з матеріалів справи, 30 березня 2011 року представником позивача були отримані два виконавчі листа, що підтверджується його підписом. (т.1 а.с. 4).

08 серпня 2011 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №28152640 на підставі виконавчого листа № 2-811/11, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 25 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ „Укрсоцбанк в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 480 863,90 грн. (т. 2 а.с. 150).

06 вересня 2021 року від представника відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 січня 2011 року, справа №2012/2-811/11, провадження 2-п/639/32/21 (т. 1 а.с. 34-41).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 листопада 2021 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Протас О.М. про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 січня 2011 року у справі №2012/2-811/11 за позовом ПАТ соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії "Укрсоцбанк"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишено без задоволення (т. 1 а.с. 196-197).

17 вересня 2021 року від представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» надійшла заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні (т.1 а.с. 200-210).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року вищевказану заяву задоволено.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі №2012/2-811/11 за позовною заявою ПАТ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту у сумі 480 863, 90 гривень (чотириста вісімдесят тисяч вісімсот шістдесят три гривні дев`яносто копійок), вказавши в якості стягувача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (вул. Велика Васильківська, б. 100, м. Київ, 03150, Код , р/р НОМЕР_1 ) (т. 1 а.с. 33-38).

14 грудня 2021 року від представника відповідача надійшла апеляційна скарга на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 січня 2011 року (т. 2 а.с. 44-50).

05 січня 2022 року від представника відповідача надійшла апеляційна скарга на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.12.2021 (т. 2 а.с. 76-80).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року вищевказані апеляційні скарги залишено без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 26 січня 2011 року та ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 20 грулня 2021 року залишено без змін (т.2 а.с. 122-127).

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2023 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вихрицький Р.П., на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 січня 2011 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії "Укрсоцбанк", правонаступником якого є акціонерне товариство "Альфа-Банк", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Як на підставу перегляду ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 грудня 2021 року про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі № 2012/2-811/11 ОСОБА_1 посилається на те, що постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року у справі №743/1596/15-ц (61-7035св23), яка стосується вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях, стягувачем за якими є АТ «Сенс Банк» є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Вказує, що з моменту винесення ухвали, про перегляд якої подано цю заяву, державним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій у виконавчому провадженні, які фактично порушують його права, оскільки здійснюються на користь стягувача, який є пов`язаним з державою-агресором.

Згідно роз`яснень Пленуму пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені у п. 3 постанови від 30.03.2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК Українипідстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Як свідчать матеріали справи 01 грудня 2022 року АТ «Альфа-Банк» змінило найменування на АТ «СЕНС БАНК» (а.с.14).

Згідно пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є російська федерація або такі особи: громадяни російської федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства, відмінного від законодавства України, серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є російська федерація, громадянин російської федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.

Зазначене обмеження не застосовується до громадян російської федерації, які проживають на території України на законних підставах, та юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до закону України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером) яких є виключно громадяни російської федерації, які проживають на території України на законних підставах, або виключно громадяни України та громадяни російської федерації, які проживають на території України на законних підставах.

Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 травня 2019 року в справі № 761/39565/17 (провадження № 61-5333св19)).

Так, ключовим питанням, яке постало перед касаційними судом у постанові Верховного Суду від 05 січня 2024 року у справі № 743/1596/15-ц за заявою АТ «Альфа-Банк»/АТ «Сенс-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, є те, чи поширюються заборони, передбачені пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», на юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до закону України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером) яких є виключно громадяни російської федерації, які не проживають на території України на законних підставах.

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, касаційний суд зауважив, що: при тлумаченні пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» слід враховувати мету, у зв`язку з якою Закон України «Про виконавче провадження» доповнено цим пунктом (Закон № 2129-IX від 15 березня 2022 року). Такою метою є забезпечення захисту національних інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації та забезпечення конституційних прав і свобод людини та громадянина в умовах воєнного стану, що потребує врегулювання деяких питань примусового виконання рішень, зокрема, щодо зупинення вчинення виконавчих дій, стягувачами за якими є російська федерація або особи, пов`язані з державою-агресором (пояснювальна записка до проекту Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження»); в абзаці 2 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» визначене коло суб`єктів, до яких передбачені в його абзаці 1 обмеження не застосовуються. До таких суб`єктів віднесені і юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до закону України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером) яких є виключно громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах, або виключно громадяни України та громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах; тому заборона заміни стягувачів поширюються саме на пов`язаних з державою-агресором осіб, у тому числі юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до закону України, серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є громадяни Російської Федерації, які не проживають на території України на законних підставах.

З огляду на вищевикладене Верховний Суд у постанові від 05 січня 2024 року у справі №743/1596/15-ц дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції зробив помилковий висновок, що оскільки АТ «СЕНС БАНК» створено та зареєстровано відповідно до законодавства України, то відсутні підстави для застосування заборони, передбаченої пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», та оскільки апеляційний суд скасував судове рішення, яке відповідає закону, то суд касаційної інстанції скасував постанову суду апеляційної інстанції і залишив в силі рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, касаційний суд звернув увагу, на те що: за змістом статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції здійснює касаційний перегляд в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції; обмеження, передбачені пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», стосується виключно зупинення виконання судових рішень на користь російської федерації або осіб, пов`язаних з державою-агресором, оскільки наслідки виконання такого рішення на території України є несумісними з публічним порядком України, з огляду на потребу України в забезпеченні захисту національних інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації та забезпечення конституційних прав і свобод людини та громадянина в умовах воєнного стану. Таке обмеження є тимчасовим, а в абзаці 3 пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», зокрема передбачено, що на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Тому заявник після усунення обставин, які є підставою для застосування до нього заборони, встановленої вказаним пунктом, або набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, не буде позбавлений можливості вирішити відповідне процесуальне питання заміни сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що обставина, на яку посилається заявник ОСОБА_1 не може вважатись нововиявленою, оскільки виникла вже після ухвалення Жовтневим районним судом м. Харкова ухвали від 20 грудня 2021 року про заміну сторони у виконавчому провадженні. Нові докази, не можуть бути підставою для перегляду судового рішення, у зв`язку з нововиявленими обставинами.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що обставини, на які посилається заявник, у розумінні вимог ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді Ю.М. Мальований

О.Ю. Тичкова