Справа № 130/2830/22
Провадження № 22-ц/801/1012/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вернік В. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В, Сопруна В. В.,

з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 березня 2024 року, постановлену під головуванням судді Верніка В. М. в залі суду в м. Жмеринка Вінницької області, повне судове рішення складено 26 березня 2024 року,

в справі № 130/2830/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» та Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Жмеринські електричні мережі» про оскарження дій та стягнення моральної шкоди,

встановив:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» та Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Жмеринські електричні мережі» про оскарження дій та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.12.2022 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 30.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено вказану справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 07.08.2023 відкладено розгляд справи на іншу дату з повторним викликом позивача та представників відповідачів, визнавши необхідним надання особистих пояснень сторонами у справі.

В подальшому представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера-Вінниця» Топольницький А. Й. подав попередньо до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами у порядку письмового провадження, в судове засідання останній не з`явився.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив клопотання про повторний виклик до суду представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера-Вінниця» та застосування до відповідача заходу процесуального примусу у виді штрафу за його неявку до суду.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 березня 2024 року відкладено судове засідання на 13:00 год. 13.05.2024 з повторним викликом позивача та представників відповідачів, визнавши обов`язковим надання особистих пояснень сторонами у справі.

Застосовано до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера-Вінниця» за невиконання процесуального обов`язку захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 514 гривень.

Застосовуючи захід процесуального примусу, суд першої інстанції виходив з того, що явку представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера-Вінниця» в судове засідання визнано судом обов`язковою для надання пояснень відповідною стороною у справі, при цьому представник цього відповідача до суду не з`явився, поважності причин своєї неявки суду не повідомив, хоча повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином завчасно, тому суд визначив таку бездіяльність представника відповідача ТОВ «Енера-Вінниця», як невиконання процесуальних обов`язків щодо явки в судове засідання за викликом суду без поважних причин, що вочевидь не відповідає принципам верховенства права та обов`язковості судового рішення, невиправдано перешкоджаючи цивільному судочинству.

В апеляційній скарзі представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» (далі ТОВ «Енера Вінниця») ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування ухвали суду Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 березня 2024 року про застосування до ТОВ «Енера Вінниця» заходу процесуального примусу у виді штрафу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що згідно з ухвалою суду першої інстанції від 07.08.2023, явка сторони відповідача до суду обов`язковою не визнавалась. Саме тому відповідач скористався своїм правом, передбаченим ст. 43, 212 ЦПК України про надання пояснень саме у режимі відеоконференції, про що надіслав суду відповідну заяву від 10.10.2023. Про вказані обставини суд у своїй ухвалі про застосування заходу процесуального примусу не зазначив.

При цьому, з невідомих відповідачу причин засідання, призначене на 11:00 год. 07.11.2023, не відбулося, виклик представника відповідача для участі в режимі відеоконференції судом не здійснювався, протокол судового засідання за 07.11.2023 в системі «Електронний суд» відсутній, також відсутні відомості про явку інших учасників справи, відповідні заяви про їх участь у судовому засіданні 07.11.2023 у системі «Електронний суд» відсутні.

Інших ухвал за період з 07.08.2023 по 18.03.2024 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області постановлено не було, явка сторони відповідача до суду обов`язковою не визнавалась.

Відповідач наголошує, що за змістом статті 148 ЦПК України, застосування заходу процесуального примусу у виді штрафу є правом суду, тому накладення штрафу за клопотанням позивача, як це вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суперечить чинному процесуальному законодавству України.

На виконання вимог закону та ухвал суду, Товариством надсилалися заяви/клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, а також про розгляд справи без участі представника відповідача з обґрунтуванням причин неявки, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином вважає, що ТОВ «Енера Вінниця» своєчасно та сумлінно виконувало, покладені на нього процесуальні обов`язки як учасника справи, що підтверджується матеріалами справи, тому накладення заходу процесуального примусу у виді штрафу є безпідставним.

Скаржник переконаний, що в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 148 ЦПК України, щодо повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, тому не вбачає передбачених процесуальним законом підстав для накладення на відповідача штрафу.

Представник ТОВ «Енера Вінниця» попередньо подав заяву про розгляд справи без участі представника Товариства у зв`язку з перебуванням останнього у відпустці, про що надав відповідну копію наказу.

Інші учасники справи в судове засідання також не з`явилися, про день та час судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки до суду невідомі. Згідно з вимогами частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає з таких підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в провадженні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» та Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Жмеринські електричні мережі» про оскарження дій та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 26.12.2022 відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11:00 год. 30.01.2023 (а.с.18).

Ухвалою суду від 30.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11.04.2023 (а.с.45).

В подальшому розгляд справи відкладено на 11:00 год. 22.05.2023.

Відповідно 22.05.2023 та 15.06.2023 справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці та на лікарняному, що підтверджується довідками секретаря судового засідання Лавріненко Ю. В. (а.с.53, 57).

Справу призначено до розгляду 07.08.2023 о 13:00 год.

05.07.2023 засобами поштового зв`язку ТОВ «Енера Вінниця», на адресу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області надіслано заяву про розгляд справи, призначеної на 07.08.2023, без участі представника відповідача (а.с.61).

04.08.2023 позивач ОСОБА_1 телефонограмою просив провести судове засідання, призначене на 13:30 год. 07.08.2023 без його участі.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.08.2023 відкладено судове засідання на 11:00 год. 07.11.2023 з повторним викликом позивача та представників відповідачів, визнавши необхідним надання особистих пояснень сторонами у справі (а.с.65).

11.10.2023 засобами поштового зв`язку ТОВ «Енера Вінниця» на адресу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області надіслано заяву про участь у судовому засіданні, призначеному на 11:00 год. 07.11.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Аналогічну заяву 26.10.2023 через систему «Електронний суд» також подано Акціонерним товариством «Вінницяобленерго» (а.с.70-75).

Проте вказані заяви залишені судом першої інстанції без реагування.

При цьому судове засідання, призначене на 11:00 год. 07.11.2023, не відбулося в зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті в іншій справі, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання Лавріненко Ю. В. (а.с.78).

Наступне судове засідання призначено на 15:00 год. 12.12.2023.

12.12.2023 ТОВ «Енера Вінниця» через систему «Електронний суд» подано клопотання про розгляд справи, призначеної на 15:00 год. 12.12.2023, без участі представника відповідача (а.с.82).

12.12.2023 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання Лавріненко Ю. В. (а.с.85).

Наступне судове засідання призначено на 15:00 год. 29.01.2024.

24.01.2024 представником Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» через систему «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи, призначеної на 15:00 год. 29.01.2024 без участі представника відповідача (а.с.89).

При цьому 29.01.2024 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання Лавріненко Ю. В. (а.с.94).

Наступне судове засідання призначено на 13:00 год. 18.03.2024.

05.02.2024 ТОВ «Енера Вінниця» через систему «Електронний суд» подано клопотання про розгляд справи, призначеної на 13:00 год. 18.03.2024, без участі представника відповідача (а.с.98).

09.02.2024 представником Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» через систему «Електронний суд» подано заяву про участь у судовому засіданні, призначеному на 13:00 год. 18.03.2024 в режимі відеоконференції (а.с.103).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 березня 2024 року відкладено судове засідання на 13:00 год. 13.05.2024 з повторним викликом позивача та представників відповідачів, визнано обов`язковим надання особистих пояснень сторонами у справі та цією ж ухвалою застосовано до відповідача ТОВ «Енера-Вінниця» за невиконання процесуального обов`язку захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 514 гривень (а.с.114-115).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Ухвалою місцевого суду від 07.08.2023 відкладено судове засідання на 11:00 год. 07.11.2023 з повторним викликом позивача та представників відповідачів, визнано необхідним надання особистих пояснень сторонами у справі.

Застосовуючи до відповідача ТОВ «Енера Вінниця» захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ухвалою суду був зобов`язаний з`явитися в судове засідання, проте проігнорував вимоги суду.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого суду з огляду на таке.

Відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Згідно з пунктами 2, 6 частини другої статті 43 ЦПК України до обов`язків учасників справи, зокрема, відноситься обов`язок сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а також обов`язок виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Частиною третьою статті 43 ЦПК України передбачено, що у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 144 ЦПК України, заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф.

Згідно з частиною першою, другою статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти, як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права, «injuria». Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Підставою для стягнення в дохід державного бюджету штрафу в порядку процесуального примусу є факт недобросовісної поведінки учасника судового процесу, ухилення, тобто уникнення, ігнорування вчинення дій, покладених судом без поважних причин, зловживання процесуальними правами, що має певну мету перешкоджання судочинству, та умисне, без поважних причин, неподання доказів або повідомлення про неможливість їх подання.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.

Апеляційний суд наголошує, що цивільний процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.08.2023, яка передувала ухвалі суду, що оскаржується, судом відкладено судове засідання на 11:00 год. 07.11.2023 з повторним викликом позивача та представників відповідачів, визнано необхідним надання особистих пояснень сторонами у справі. ТОВ «Енера Вінниця» 12.10.2023 подано заяву про проведення засідання 07.11.2023 у режимі відеоконференції. 07.11.2023 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті. 12.12.2023 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. 29.01.2024 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Ухвалою суду від 18.03.2024 застосовано відносно ТОВ «Енера Вінниця» заходи процесуального примусу.

Колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження повторного чи систематичного невиконання відповідачем процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами. При цьому неявку у судове засідання 18.03.2024 не можна визнати повторним чи систематичним невиконанням відповідачем процесуальних обов`язків, повторним чи неодноразовим зловживанням відповідачем процесуальними правами.

Крім того, згідно з пунктом 5 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Частиною четвертою статті 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Вжиття заходів процесуального примусу є правом суду за конкретні цивільні процесуальні правопорушення. Застосовуючи до певної особи заходи процесуального примусу, суд повинен сам діяти у чіткій відповідності до вимог закону, чого суд першої інстанції не дотримався.

У статті 17 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, зловживання правом визначається як діяльність або дії, спрямовані на скасування прав і свобод, визнаних у конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено нею.

Отже, в Цивільному процесуальному кодексі України наведено невичерпний перелік дій, які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням правами чи обов`язками. Конкретизовано лише те, що такі дії мають здійснювати протиправне перешкоджання у здійсненні судочинства.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним (схожі висновки викладено Верховним Судом у постанові від 12 серпня 2019 року у справі № 905/945/18 та у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 906/936/18).

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення від 02 грудня 2010 у справі «Шульга проти України»). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі завдання саме державних органів (рішення від 20 січня 2011 року у справі «Мусієнко проти України»).

Поготів, заходи процесуального примусу не можна розглядати як вид відповідальності, а тим паче як покарання, оскільки вони покликані забезпечити виконання правил цивільного судочинства, а не покарати особу. Тобто вони повинні спонукати особу припинити протиправні дії, спрямовані особою на перешкоджання судочинства.

За таких обставин висновок суду про бездіяльність представника відповідача ТОВ «Енера Вінниця» як невиконання процесуальних обов`язків щодо явки в судове засідання за викликом суду без поважних причин, що вочевидь не відповідає принципам верховенства права та обов`язковості судового рішення, невиправдано перешкоджаючи цивільному судочинству, суперечить обставинам та матеріалам справи та є необґрунтованим.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції не звернув увагу на вище вказані обставини та норми закону та дійшов помилкового висновку про застосування до відповідача ТОВ «Енера Вінниця» заходів процесуального примусу у виді штрафу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом порушено норми процесуального права, та підстави для стягнення штрафу з відповідача ТОВ «Енера Вінниця» відсутні, оскільки, дії чи бездіяльність відповідача не свідчать, що вони суперечать завданням цивільного судочинства, а обставин, які б вказували на те, що дії відповідача, спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, відсутні.

Отже апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а ухвала Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 березня 2024 року в частині застосування заходу процесуального примусу у виді штрафу підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» задовольнити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 березня 2024 року в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» заходів процесуального примусу у виді штрафу - скасувати.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 травня 2024 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

В. В. Сопрун