Справа № 761/8801/23
Провадження № 2/761/2126/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Коломійця А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, третя особа: Перша київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, третя особа: Перша київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна.

Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що ОСОБА_3 в 2006 році звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_4 про зобов`язання виконати умови угоди і стягнення подвійного завдатку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2006 року у справі № 2-8461/2006 клопотання ОСОБА_3 про забезпечення позову було задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності в рівних частках ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу від 28 грудня 1995 року, зареєстрованому Українською біржею «Десятинна» за №1/9756-6286. Виконання ухвали було доручено виконавчій службі Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві, Першій Київській державній нотаріальній конторі, Комунальному підприємству «Бюро-технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна.

18.12.2006 року Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 13.12.2006року у справі №2-8461/2006 накладено арешт та заборону на відчуження з квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 25.05.2007 року у Справі № 2-1867/2007 , залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 13 вересня 2007 року, позов ОСОБА_3 було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму подвійного завдатку 30300 грн., судових витрат в розмірі 333 грн., а всього було стягнуто 30633 грн.

На виконання вказаного рішення суду, у Шевченківському районному відділі державній виконавчій службі м.Києва ГТУЮ у м.Києві було відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 за виконавчим листом від 29.10.2009року № 2-1867/2007 про стягнення з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_3 боргу у розмірі 30633 грн., номер виконавчого провадження НОМЕР_1.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Київська міська студентська поліклініка» від 14.02.2023р. №061/173-144/6, до підприємства на підставі розпорядження державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м.Києві Савчука К.П. від 05.07.2010р за №668/26 для подальшого виконання був направлений виконавчий лист за №2-1867, виданий 22.10.2007 Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 27 936,89 грн. (загальна сума 30633,00 грн., часткове виконання -2966,11 грн.). На підставі виконавчого документу після проведення обов`язкових відрахувань проводились утримання з усіх видів заробітку ОСОБА_1 у розмірі 20%. Стягнути кошти на загальну суму 27 936,89 грн. надсилались поштою ОСОБА_3 за адресою вказаному у розпорядженні. Станом на 04.11.2015 року борг за даним виконавчим листом погашено в повному обсязі.

Постановою старшого державного виконавця Савчук К.П. від 26.11.2015 року виконавче провадження було закінчено на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», підстава: відповідно до листа в.о. головного лікаря Київської міської студентської поліклініки від 17.11.2015 року борг в повному обсязі утримано із заробітної плати боржника та перераховано стягувачу.

Так, на сьогодні борг перед ОСОБА_3 у справі № 2-1867/2007 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зобов`язання виконати умови угоди і стягнення подвійного завдатку погашено в повному обсязі.

На сьогодні борг перед ОСОБА_3 погашено в повному обсязі, арешт з квартири, не знятий. Через наявності арешту на квартиру позивачі позбавлені права розпорядитися своїми частками, що порушує право власності позивачів.

Позивачі направили до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ОСОБА_5 направив до суду заяву, в якій не заперечував щодо зняття арешту з квартири, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 , Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, та третя особа: Перша київська державна нотаріальна контора у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін, третіх осіб й згідно поданих ними заяв.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив.

За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що в 2006 році ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_4 про зобов`язання виконати умови угоди і стягнення подвійного завдатку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 13 грудня 2006 року у справі № 2-8461/2006 клопотання позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову було задоволено. Було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності в рівних частках ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу від 28 грудня 1995 року, зареєстрованому Українською біржею «Десятинна» за №1/9756-6286. Виконання ухвали було доручено виконавчій службі Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, Першій Київській державній нотаріальній конторі, Комунальному підприємству «Бюро-технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна.

18.12.2006 року Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2006року у справі №2-8461/2006 накладено арешт та заборону на відчуження з квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2007 року у Справі № 2-1867/2007 , залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2007 року, позов ОСОБА_3 було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму подвійного завдатку 30300 грн., судових витрат в розмірі 333 грн., а всього було стягнуто 30633 грн.

На виконання вказаного рішення суду, у Шевченківському районному відділі державній виконавчій службі м. Києва ГТУЮ у м.Києві було відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 за виконавчим листом від 29.10.2009року № 2-1867/2007 про стягнення з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_3 боргу у розмірі 30633 грн., номер виконавчого провадження НОМЕР_1.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Київська міська студентська поліклініка» від 14.02.2023р. №061/173-144/6, до підприємства на підставі розпорядження державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві Савчука К.П. від 05.07.2010р за №668/26 для подальшого виконання був направлений виконавчий лист за №2-1867, виданий 22.10.2007 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 27 936,89 грн. (загальна сума 30633,00 грн., часткове виконання -2966,11 грн.). На підставі виконавчого документу після проведення обов`язкових відрахувань проводились утримання з усіх видів заробітку ОСОБА_1 у розмірі 20%. Стягнути кошти на загальну суму 27 936,89 грн. надсилались поштою ОСОБА_3 за адресою вказаному у розпорядженні. Станом на 04.11.2015 року борг за даним виконавчим листом погашено в повному обсязі.

Постановою старшого державного виконавця Савчук К.П. від 26.11.2015 року виконавче провадження було закінчено на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», підстава: відповідно до листа в.о. головного лікаря Київської міської студентської поліклініки від 17.11.2015 року борг в повному обсязі утримано із заробітної плати боржника та перераховано стягувачу.

Позивачем ОСОБА_1 погашено заборгованість перед ОСОБА_3 у справі № 2-1867/2007 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зобов`язання виконати умови угоди і стягнення подвійного завдатку в повному обсязі а відтак, підстав для накладення арешту на майно немає.

Разом з тим, наразі існує арешт майна, що накладений 18.12.2006 року Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 13.12.2006року у справі №2-8461/2006 на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_7 , прізвище « ОСОБА_8 » змінено на « ОСОБА_9 », ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 322950034 від 15.02.2023 року де у Відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація про обтяження:

Тип обтяження-Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 4239495: Зареєстровано18.12.2006 року за № 4239495 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора /01135, м.Київ, пр-т Перемоги, 11/ ; Підстава обтяження: Ухвала 2-8461/2006 Шевченківського районного суду м.Києва від 13.12.2006р. Суддя Саприкіна І.В. Об`єкт обтяження: квартира, частина квартири, адреса: АДРЕСА_2 Власник- ОСОБА_5 .

Тип обтяження-Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 4239606: Зареєстровано18.12.2006 року за № 4239606 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора /01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 11/ ; Підстава обтяження: Ухвала 2-8461/2006 Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2006р. Суддя Саприкіна І.В. Об`єкт обтяження: квартира, частина квартири, адреса: АДРЕСА_2 Власник- ОСОБА_7 ( ОСОБА_4 ).

Тип обтяження-Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 4239705: Зареєстровано18.12.2006 року за № 4239705 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора /01135, м.Київ, пр-т Перемоги, 11/ ; Підстава обтяження: Ухвала 2-8461/2006 Шевченківського районного суду м.Києва від 13.12.2006р. Суддя Саприкіна І.В. Об`єкт обтяження: квартира, частина квартири, адреса: АДРЕСА_2 Власник- ОСОБА_2 .

За вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 2 цієї ж статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Нормами частин 1 та 2ст.321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст.391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 під визначенням «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.

У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Так, враховуючи, що у ОСОБА_1 відсутня заборгованість по виконанню зобов`язань, згідно виконавче провадження ВП НОМЕР_1 за виконавчим листом від 29.10.2009року № 2-1867/2007 про стягнення з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_3 боргу у розмірі 30633 грн., номер виконавчого провадження НОМЕР_1, а відтак, накладення арешту на майно є незаконним та таким, що обмежує право власників здійснювати право власності у повному обсязі.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Враховуючи викладене суд приходить до обґрунтованості та законності позовних вимог, а тому вважає, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 55, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, третя особа: Перша київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна- задовольнити.

Зняти арешт та заборону на відчуження з квартири АДРЕСА_1 , що був накладений 18.12.2006 року Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 13.12.2006року у справі №2-8461/2006.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 18.12.2006 року за номером 4239606 вчинений реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора (01135, м.Київ, пр-т Перемоги,11) - про накладення арешту на квартиру, частину квартири АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_7 ( ОСОБА_1 ), що був накладений 18.12.2006 року реєстратором Перша київська державна нотаріальна контора на підставі ухвали Справа №2-8461/2006 Шевченківського районного суду м.Києва від 13.12.2006року.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 18.12.2006 року за номером 4239705 вчинений реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора (01135, м.Київ, пр-т Перемоги,11) - про накладення арешту на квартиру, частину квартири АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 , що був накладений 18.12.2006 року реєстратором Перша київська державна нотаріальна контора на підставі ухвали Справа №2-8461/2006 Шевченківського районного суду м.Києва від 13.12.2006року.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 18.12.2006 року за номером 4239495 вчинений реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора (01135, м.Київ, пр-т Перемоги,11) - про накладення арешту на квартиру, частину квартири АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_5 , що був накладений 18.12.2006 року реєстратором Перша київська державна нотаріальна контора на підставі ухвали Справа №2-8461/2006 Шевченківського районного суду м.Києва від 13.12.2006року.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: