Справа № 308/2103/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 вересня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Цурка Наталія Олександрівна, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 червня 2024 року, постановлену суддею Шумило Н.Б., в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третіх осіб без самостійних вимог: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Байдик Тамари Михайлівни, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича, виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання недійсним договору дарування, скасування права реєстрації власності

встановив:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною зявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третіх осіб без самостійних вимог: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Байдик Тамари Михайлівни, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича, виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання недійсним договору дарування, скасування права реєстрації власності.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 червня 2024 року провадження у справі було зупинено. Підставою зупинення провадження є наявність в Шевченківському районному суді м. Києва справи вирішення якої може мати преюдиційний характер щодо даного спору.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Цурка Н.О. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, а також стягнути на користь апелянта витрати на правову допомогу в розмірі 30 000 грн.

В обґрунтування скарги посилається на те, що вказана судом першої інстанції справа не може мати преюдиційне значення для вирішення даної справи, оскільки вони мають різний предмет доказування, різні підстави виникнення правовідносин. Також зупинення провадження призводить до того, що розгляд справи затягується, що може ускладнити подальший її рух.

На думку апелянта в справі є всі наявні матеріали та докази на основі яких можна розглянути справу.

У відзиві на апеляційну скаргу поданою ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Дрьоміна Л.В., вказує на те, що судом першої інстанції було зупинено провадження правомірно та на законних підставах. Зазначає, що рішення, яке буде винесене Шевченківським районним судом м. Києва буде мати преюдиційне значення для даної справи, оскільки в тій справі оспорюється правомочність договорів про відступлення права вимоги.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі (п.14 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 серпня 2013 року Шевченківським районним судом міста Києва винесено рішення у справі № 2-8296/11-ц: Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» () заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 2203/07/КИ/310 від 31 серпня 2007 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступник Публічне акціонерне товариства «Банк «Фінанси та Кредит») у сумі 93 907 720 грн. 77 коп.

19 листопада 2013 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 2-8296/11-ц залишено без змін.

Разом з тим, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.02.2014 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 2-8296/11-ц було скасовано в частині позову ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення пені за кредитним договором. У зв`язку з цим справу передано на новий розгляд в цій частині до суду першої інстанції.

04 червня 2014 року Шевченківським районним судом міста Києва винесено рішення у справі № 761/6322/14-ц (№ 2-8296/11-ц) про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит пені в розмірі 7 959 950,24 грн.

31 березня 2015 року Апеляційним судом м. Києва прийнято рішення про зміну рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2014 року у справі № 761/6322/14-ц (№ 2-8296/11-ц) в частині розміру стягнутої пені. Зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» за період з 23.05.2013 року по 23.05.2014 року з 7 959 950,24 грн. до 7 850 909,16 грн.

12 жовтня 2020 року відбулись електронні торги (https://prozorro.sale/auction/UA-EA- 2020-09-28-000001-Ь) з продажу лоту № GL1N419094 про відступлення права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», оформлені протоколом електронного аукціонну № UA-EA-2020-09-28-000001-b, згідно якого переможцем визначено ОСОБА_6 (Ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) із найвищою пропозицією в сумі 347 867,75 грн.

30.10.2020 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_6 було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, за яким до ОСОБА_6 зокрема перейшло право вимоги за Кредитним договором №2203/07/КИ-310 від 31.08.2007 року.

03.11.2020 між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено Договір про відступлення права вимоги за Кредитним договором №2203/07/КИ-310 від 31.08.2007 року.

Станом на день укладання Договору про відступлення права вимоги за кредитним договором на користь ОСОБА_1 розмір заборгованості Боржника - ОСОБА_3 за Кредитним договором №2203/07/КИ-310 від 31.08.2007 становила: 5 263 932,71 доларів США - залишок по тілу кредиту (149 697 297,59 грн. згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти за даними Національного банку України; 3 948 736,87 доларів США - залишок відсотків по кредиту (112 295 363,73 грн. згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти за даними Національного банку України), без врахування неустойки.

13.01.2022 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/6322/14-ц прийнято заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача його правонаступником задоволено. Замінено сторону стягувача у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів № 761/6322/14-ц (№ 2-8296/11-ц) виданих Шевченківським районним судом міста Києва, а саме ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ОСОБА_1

20.03.2024р. до Шевченківського районного суду м. Києва з позовними вимогами до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Галайба Д.В. ОСОБА_6 про визнання недійсними: договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 30.10.2020р. між ПАТ «Банк «Фінанси та КРЕДИТ» та ОСОБА_6 по кредитному договору №2203/07/КИ-310 від 31.08.2007р. відносно ОСОБА_3 , договору про відступлення права вимоги за кредитним договором від 03.11.2020р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 по кредитному договору №2203/07/КИ-310 від 31.08.2007р.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 06.06.2024 провадження у справі було зупинено до набранням законної сили рішення у справі №761/10490/24.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що вирішення справи №761/10490/24, яке розглядається Шевченківським районним судом м. Київ може мати преюдиційне значення з огляду на те, що вирішення питання про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги від 30.10.2020 та від 03.11.2020, обставини, які будуть встановлені в межах даної цивільної справи та рішення, яке буде прийняте може суттєво вплинути на розгляд даної цивільної справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, і, передбачити усунення яких неможливо.

Єдиною підставою для зупинення провадження у справі до вирішення іншої судової справи є неможливість її розгляду без встановлення певних обставин в іншому провадженні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 33 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування судом норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України (в редакції закону, що діяв до 15 грудня 2017 року) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи наведене, слід зазначити, що вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. При цьому необхідно врахувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Тому, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї справи.

В межах розгляду справи №761/10490/24 ОСОБА_3 ставиться під сумнів чинність договорів про відступлення права вимоги від 30.10.2020 та від 03.11.2020. Оскільки, від розгляду даної справи напряму залежить суб`єктний склад, тобто встановлення факту: хто буде кредитором та набуде право вимоги погашення кредитної заборгованості, то суд першої інстанції правильно вчинив зупинивши провадження в справі №308/2103/24.

Як вбачається з матеріалів даної справи, щодо ОСОБА_3 13.01.2022 відкрито виконавче провадження щодо стягнення з неї грошових коштів за кредитним договором. Оскільки, 1/3 частина магазину, загальною площею 504,8 км.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 також може бути предметом стягнення, то вирішувати долю (скасовувати чи не скасовувати правочини, щодо даного майна), є недоцільним, поки не буде вирішено питання щодо стягувача даного майна. Оскільки, з потенційним визнанням договору дарування недійсним та скасуванням реєстрації права власності, власник майна може знову змінитися, що призведе до з`ясування питання належності даного нерухомого майна відповідній особі, тому суд правильно вирішив вимогу про зупинення провадження у справі.

У випадку продовження розгляду судом спору, таке б могло призвести до можливого неправильного розгляду судом справи або до потенційного порушення прав сторін спору у зв`язку з неповним або неправильним дослідженням матеріалів та обставин справи.

Апелянт також звертає увагу, що суд першої інстанції зупинив провадження на стадії підготовчого судового засідання на що не мав право, оскільки таке не передбачено ЦПК України.

З приводу цього апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно п.1 ч.1. ст.189 ЦПК України завданням підготовчого засідання є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Пунктами 10 та 19 ч. 2. ст. 197 ЦПК України передбачено, що суд у підготовчому засіданні вирішує заяви та клопотання учасників, а також здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

В даному випадку суд першої інстанції при вирішенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі діяв у межах приписів ч. 2 ст. 197 ЦПК України, тобто на стадії до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Тому, вирішуючи питання зупинення провадження у справі суд першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання правомочний вирішувати таке клопотання та прийняти відповідне процесуальне рішення з цього питання, оскільки вирішення спору у справі №761/10490/24 може змінити суб`єктний склад сторін в даній справі. Відтак, заперечення позивача з цього питання колегія суддів відхиляє як передчасні.

Щодо компенсації витрат на правову допомогу в розмірі 30 000 грн заявлену апелянтом, то апеляційний суд не може здійснити таку, оскільки справа ще не розглянута судом першої інстанції по суті заявлених вимог. ЦПК України не містить норми, яка передбачає компенсацію витрат на правову(правничу) допомогу в разі зупинення провадження у справі до остаточного розгляду справи.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 379, 381-384, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: