Провадження № 2-з/686/190/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

16 вересня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі судді Колієва С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Разом із позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якому останній просив забезпечити поданий позов шляхом накладення арешту на наступне майно, що зареєстроване на праві власності за ОСОБА_4 :

-нежитлове приміщення, № НОМЕР_1 , загальною площею 4,5 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення 83, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040;

-квартиру загальною площею (кв.м): 95.6, житлова площа (кв.м): 59.5 кв.м., за адресою - АДРЕСА_2 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040;

-незавершене будівництво, житлового будинку та господарських будівель готовністю 48,8%, за адресою - АДРЕСА_3 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

-земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0056, площа (га): 0.1396, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250;

-нежитлове приміщення загальною площею 25.9 кв.м., за адресою - АДРЕСА_4 , приміщення 2/0, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

-нежитлове приміщення загальною площею 61.6 кв.м., за адресою - АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що предметом поданого ним позову у стягнення заборгованості за договором позики у загальній сумі 10600,00 доларів США. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 не належить на праві приватної власності жодне нерухоме майно. Разом з цим рішенням Хмельницького міськрайонного суду був розірваний укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 шлюб, у якому вони перебували з 2011 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Номер інформаційної довідки: 393070861 від 30.08.2024 року, за час перебування у шлюбі ОСОБА_4 набула у власність відповідне майно, яке зазначено у клопотанні про забезпечення позову. За таких обставин ОСОБА_4 , як поточний власник вказаного майна, може відчужити його з метою уникнення можливого виконання рішення у цій справі.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст.150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема, може бути накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборона вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

У своєму позові ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за розпискою у розмірі 10 000 доларів США та відсотки у розмірі 600 доларів США, що еквівалентно на день подачі позову 437 507, 58 грн.

При вирішенні вказаного клопотання суд зазначає, що позивачем не долучено жодних документів, які б підтверджували належність спірного майна відповідачу у справі (в матеріалах справи відсутні відомості про власника, за яким відповідне нерухоме майно зареєстроване). При цьому майно, на яке просить накласти арешт позивач не є предметом поданого ним позову.

За таких обставин суд вважає, що подане заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 149, 150, 151, 152, 153, 353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.А.Колієв