Справа № 544/1499/22
пров. № 2/544/19/2024
Номер рядка звіту 59
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Міщенка Ю.О. (діє на підставі ордера серія АВ № 1046596 від 24.05.2023),

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Ковтуна М.В. (діє на підставі ордера серія ВІ № 1114015 від 09.12.2022),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у залі суду по вул. Ярмарковій, 17, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення (факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу),

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення (факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу), мотивуючи його тим, що з 2000 року по червень 2022 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. У 2009 році придбали спільно житловий будинок АДРЕСА_1 . Зазначив, що він працював за кордоном та постійно направляв дружині грошові кошти на утримання дому та сім`ї засобами поштового зв`язку. У 2008 позивачу знадобилося офіційне підтвердження наявності у нього сім`ї. 09 вересня 2008 року його дружина ОСОБА_2 звернулася до державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області Батрак В.Г., для засвідчення справжності підпису у заяві, зі змісту якої вбачалося, що ОСОБА_2 з 2000 року по 11 вересня 2007 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2009 році вони з відповідачем вирішили придбати будинок у м. Пирятин, проте коштів на обраний будинок не вистачало і вони звернулися до громадянина ОСОБА_3 та отримали у нього позику 4000 доларів США. 17.08.2009 приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Запорожець О.О. було посвідчено договір купівлі-продажу ВМІ № 841916 житлового будинку АДРЕСА_2 . Заяву на згоду на придбання даного будинку привітному нотаріусу позивач не надавав, оскільки вони з відповідачем не перебували у офіційно зареєстрованому шлюбі. Проте з невідомих йому підстав, його фактична дружина ОСОБА_2 змінила замки у їхньому будинку та позбавила його права проживання у ньому. Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем необхідно для оформлення права на належне мені майно, набуте під час фактичних шлюбних відносин встановленому законом порядку, у зв`язку з чим просить встановити факт його проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 у період з 2000 року до вересня 2009 року включно.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, пояснив, що він 20 років проживав спільно із відповідачем, вели спільне господарство, допомагав, висилав кошти. Проживали без реєстрації шлюбу з 2000 року по червень 2022 року. З 03.11.2006 по 05.01.2010 позивач працював у Канаді, після приїзду пробув 9 місяців удома, працював на м`ясокомбінаті, потім поїхав у ОСОБА_4 , перебував там з 03.03.2012 по червень 2015 року. По поверненню працював у Києві, тиждень через тиждень. Проживав у ОСОБА_5 . Потім знову на 3 місяці поїхав у Польшу, там йому не подобалося, повернувся назад. Як розпочалася пандемія корона вірусу працював у ТОВ «Атлант» у с. Харківці. Коли працював за кодоном кошти пересилав ОСОБА_6 2009 році придбали будинок, по обміну кватиру з доплатою обміняли на будинок. На його придбання він пересилав кошти відповідачу у розмірі 4000 доларів США, окрім цих коштів щомісяця висилав ОСОБА_5 кошти. Позов подав з метою встановлення права власності на частину будинку. У 2010 році, як прихав із Канади, був удома 10 місяців, працював у Глобинському м`ясокомбінаті до вересня місяця, пів місяці працював, пім місяця був удома. Потім поїхав у ОСОБА_4 на 3 роки і 3 місяці, після повернення жив і працював в Україні, потім їздив на 3місяці у Польщу. Після повернення працював у Києві, також вахтовим методом, коли був підробіток, приїздив додому раз у місяць, потім працював у м. Пирятин. Проживав з ОСОБА_5 по пров. 8 Березня. Комунальні послуги, як власник будинку сплачувала ОСОБА_7 , він тільки давав їй на це кошти. На час придбання будинку він знаходився за кордоном, давав лише кошти на його придбання. ОСОБА_5 просила дати кошти, домовлялися, що вона потім віддасть, коли продадуть будинок у селі, але кошти йому ніхто так і не повернув. По приїзді дізнався, що будинок відповідач оформила на себе та зробила заповіт на племінника, його частки немає. Надалі проводили ремонт будинку, після його повернення, уже після 2015 року, проводили газ, клали плитку, переробляли веранду, і.т.д., у складчину, пополам. Кошти на придбання будинку передавав ОСОБА_5 через свого знайомого ОСОБА_8 , бо у нього з ним у Приватбанку був відкритий спільний рахунок, оскільки для оформлення документів для поїздки у Канаду, він позичав у ОСОБА_9 кошти, і для зручності повернення відкрили цей рахунок. Також передавши кошти таким чином, а не через Вестерн юніон, він сплачував меншу комісію 40 доларів США, а не 400. Будинок оформлений на ОСОБА_10 . У брата відповідача ОСОБА_11 померла дружина, і вони взяли ОСОБА_12 на виховання. Спочатку він проживав у селі з дідом і бабою, у них просто гостював, потім, коли пішов у школу жив з ними. Будинок було обміняно на квартиру ОСОБА_5 з доплатою, за скільки було вчинено правочин йому невідомо. 11.09.2007 у нотаріуса складали заяву, що він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , була зазначена саме ця дата, оскільки він приїздив у відпустку, а фактично вважався, що знаходиться за кордоном, тому нотаріус, оглянувши його закордонний паспорт, може видати довідку, датою на момент перетину ним кордону, зазначеною у закордонному паспорті. Перебуваючи за кордоном кошти перераховував ОСОБА_5 , як дружині, і у страховці, при виїзді за кордон її зазначав, як довірену особу. На той час усе було нормально, поки не почалися скандали із-за будинку. Кожен місця по 100 доларів США або 100 євро, щоб вона платила за комунальні послуги, вважав, що це його обов`язок, як чоловіка. Коли вона просила, висилав і більше, за кожен рік повинно бути мінімум 12 чеків про перерахунок коштів, це за 3 роки у Канаді та 3 роки у ОСОБА_4 . Загалом було більше переказів, але чеки він віддав у податкову у Канаді для повернення податку, як підтвердження, що помом агав сім`ї. З ОСОБА_5 у них була домовленість, що багато грошей не висилатиме, щоб не залізли у хату не забрали. Коли позивач їхав у Канаду, відповідач лежала дома з переломом голіностопа, була виробнича травма, він їй залишив кошти. З того часу вона працює прибиральницею, звідки у неї були кошти на ремонт.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що із ОСОБА_1 познайомилися десь у 2000 році. У справі є нотаріально посвідчена заява про те, що вони проживали однією сім`єю, це необхідно було позивачу, щоб коли він працював закордоном міг уникнути оподаткування, необхідно було щоб були фактичні шлюбні відносини, як підтвердження, що він має сім`ю в Україні, і це впливало на оподаткування його доходів. Податки він не платив завдяки їй. Із заробіток висилав їй кошти на які вона купувала все необхідне і висилала йому посилки, з них також віддавала його борг ОСОБА_13 , оскільки щоб виїхати за кордон він позичав кошти і їх потрібно було віддавати. ОСОБА_1 проживав у її будинку як квартирант, там зберігалися його речі. Їхні стосунки не можна було назвати сімейними. Одного разу перерахував кошти у розмірі 4000 доларів, ОСОБА_13 ніяких коштів їй не передавав. Будинок у якому вона проживає, придбала за кошти виручені від продажу власної квартири, хоча на той час квартира коштувала менше ніж будинок, проте ніяких коштів вона не доплачувала. Позивач, коли проживав у її будинку, провів інтернет, але це він зробив для себе, їй він потрібен не був. Опалення у будинку не міняв, відповідач міняла котел за свої власні кошти. Хоча вона увесь час і отримувала мінімальну заробітну плату, коштами їй допомагали батьки і брав, оскільки вона виховувала сина брата. Щодо сварки позивача і її брата, відповідач нічого не пам`ятає.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_14 проти задоволення позову заперечував, пояснив, що даний позов відповідач не визнає у повному обсязі з огляду на те, що викладені позивачем обґрунтування доводів своєї позовної заяви не відповідають дійсним обставинам справи. ОСОБА_2 з ОСОБА_1 товаришували, мали дружні стосунки, але їхні стосунки у жодний спосіб не можна було назвати сім`єю і перебуванням у фактичних шлюбних відносинах, оскільки спільний побут вони не вели, доказів цього немає. Відносно того, що навіть ті докази додані до матеріалів справи, а саме копія заяви, яку подав позивач, про те, що ОСОБА_2 стверджувала те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 з 2006 року по 01.09.2007, ця довідка робилася чисто формально, для того, щоб позивач міг уникнути оподаткування, так, як він пояснив, що необхідно було щоб були фактичні шлюбні відносини, як підтвердження, що він має сім`ю в Україні, і це впливало на оподаткування його доходів. Ця заява не взнається нечинною, якщо встановлено, то нехай буде, вона робилася у 2008 році. 09.09.2008 це чисто формальна заява, відповідачем вона не спростовується. Навіть підтверджуються ті обставини, письмовими доказами 11.09.2007, оскільки ОСОБА_15 в обґрунтування того, що сторони проживали однією сім`єю у інший період ніж у нотаріально посвідченій заяві, ніж з 2000 року по 11.09.2007. В обґрунтування надана довідка від 23.06.2022, згідно якої він проживав по АДРЕСА_3 , і має склад сім`ї: дружина ОСОБА_2 . Ця довідка видана головою квартального комітету Видріною, зі слів самого ОСОБА_16 і не підтверджена жодними доказами. У матеріалах справи містяться відомості, що він був зареєстрований і фактично проживав по пров. 8 Березня, але жодними доказами це не підтверджується. Відсутність їх фактичних шлюбних відносин підтверджується і тим, що як стверджує позивач, він у період перебування у Канаді з кінця 2006 року по початок 2011 року мав спільний рахунок з сторонньою особою, проте спільного рахунку із ОСОБА_2 у них не було. Жодних перешкод для того щоб відкрити такий рахунок спільно з ОСОБА_17 також не було. Відносно переказу коштів також позивач підтверджує ту обставину, що він ці кошти пересилав зі своєї ініціативи, розмір визначений ним самим і з періодичністю визначеною ним самим. Як стверджує відповідач на ці кошти придбавалися тютюнові вироби і пересилались позивачеві, проте докази цього не збереглися, але те, що вони мали спільний бюджет, такого не було. Його довіритель працює на сирзаводі, з якого часу представник не знає. Про те, що позивач надавав їй якісь кошти, довіритель не говорила. Позивачу невідомо навіть за яку придбано будинок, у договорі зазначена сума 90 000 грн, позивач стверджує, що на придбання відповідачем будинку він надавав кошти у сумі 4000 доларів США, проте, сума за яку придбано будинок менша ніж зазначає позивач, при цьому фактично був обмін особистої квартири ОСОБА_2 договорами купівлі продажу, це її особисті кошти.

Судом в порядку ст.ст. 90, 230 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 знає давно, з 1989 року, вони товаришують. Знав, що ОСОБА_16 проживає з ОСОБА_17 . На момент коли вона приходила до нього по кошти, які переслав ОСОБА_16 , вони уже проживали разом. ОСОБА_27 йому переслав 4000 доларів США і просив передати ОСОБА_5 , говорив, що це кошти для придбання нерухомості, квартири чи будинку він не знає. Разом з ОСОБА_2 вони ходили до відділення банку, він отримав кошти у валюті і прямо у відділенні банку передав їх ОСОБА_5 , ніякої розписки вона йому не писала. Після цього ОСОБА_16 з ОСОБА_17 проживали разом. ОСОБА_16 говорив йому, що вони придбали будинок, робили у ньому ремонт. Спочатку вони жили у багатоповерхівці, потім ОСОБА_27 поїхав у Канаду і згодом вони придбали будинок. Про те, що вони проживали разом знає зі слів позивача, з якого по який період не знає. Кошти ОСОБА_17 він передавав у 2009 році, у якому саме місяці не пам`ятає. У них з ОСОБА_1 був відкритий спільний рахунок, для зручності повернення коштів, які останній у нього позичив для оформлення документів для виїзду у Канаду, потім борг повернув, а вже після надсилав 4000 доларів США, щоб той передав ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_18 у судовому засідання пояснив, що про спільне проживання тітки з ОСОБА_1 йому невідомо нічого. Він знає цю людину, неодноразово бачилися на святах у будинку тітки, інколи приїжджав, він був її хорошим другом, але спільного проживання у них не було. Коли приїздив із-за кордону проживав у них днів 5 7. Потім їхав на роботу. Свідок з тіткою проживав з 2004 року до закінчення школи у 2015 році. Потім поїхав на навчання у м. Прилуки там і проживав. Щодо придбання спільних речей і проведення ремонту будинку ОСОБА_16 і тіткою, він не знає. Коли він закінчив школу ОСОБА_15 у них не проживав. Щодо отримання тіткою коштів від ОСОБА_1 через Вестерн юніон йому нічого невідомо, на той час він був неповнолітнім. Коли закінчив школу приїздив додому, суттєвих змін (ремонту) у будинку не було. Якщо робився який ремонт, то тітка говорила, що наймала людей для допомоги, але за чиї кошти, чи спільні з ОСОБА_16 , він не знає, бачив, що проводились якісь роботи. Коли приїздив на вихідні до тітки, інколи бачив у будинку ОСОБА_16 , але це було не кожні вихідні, це було після 2015 року. Особисто ОСОБА_16 йому кошти не давав, він отримував пенсію по втраті годувальника (матері) на неї і жив. З ОСОБА_2 проживав з першого класу з 2004 року, спочатку вони проживали у квартирі на АДРЕСА_4 , на першому поверсі. Дана квартира двокімнатна була придбана його батьком їм з тіткою. Потім тітка поміняла цю квартиру на будинок, чи була доплата йому невідомо, він на той час був зовсім малим. На його думку у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не було спільного побуту, спільного проживання як чоловіка і жінки. Щодо оплати ним комунальних чи оплати якихось інших речей він не чув.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснив, що його сестра з ОСОБА_1 були друзями, спільного господарства не вели, спільного бюджету у них не було. Чи пересилав позивач кошти ОСОБА_5 йому невідомо. Свідок приїжджав допомагав сину, син отримував допомогу по втраті годувальника (матері). Він із сином допомагали ОСОБА_17 , займалися ремонтами, сантехнікою. У сестри була двохкімнатна кватира по АДРЕСА_5 , яку він їй купив за власні кошти, оскільки вона виховувала його сина. ОСОБА_5 продала цю квартиру і купила будинок, це було сімейне рішення, оскільки їх батько, який проживав у с. Кроти, був онкохворий, і тому було прийнято рішення забрати його у ОСОБА_28 , але у квартиру він їхати не хотів. Тому вирішили придбати будинок. Батько пожив у ОСОБА_5 чотири місяці, і у грудні 2009 року помер. Чи додавала сестра на купівлю будинку якісь кошти, свідку невідомо, у нього не просила. Чи у один день було продано кватиру і придбано будинок сестрою, свідок не знає. ОСОБА_1 бачив у сестри на свята, або коли приїжджав до неї на декілька днів, знає відтоді, коли сестра проживала іще у квартирі, вона їх познайомила. Чи були у будинку сестри речі ОСОБА_1 він не знає, вони його не цікавили. На час придбання будинку ОСОБА_1 знаходився у Канаді, потім він був у ОСОБА_4 , потім у Польщі. У 2000 році сестра отримала травму на роботі, у той час їй допомагали він і їхні батьки. Чи проживала сестра з ОСОБА_1 на момент отримання травми йому невідомо. Їхнім батькам у селі позивач не допомагав.

Свідок ОСОБА_29 надала суду письмове пояснення у якому зазначила, що вона є головою квартального комітету Пирятинської громади. До неї звернувся ОСОБА_1 з проханням надати довідку, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 . За отриманням довідки звернувся саме до неї, а не у ЦНАП, оскільки за зазначеною адресою він не зареєстрований. На підставі паспорта ОСОБА_1 та з його слів ОСОБА_29 виписала йому довідку (а.с. 77).

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 знає набагато раніше, він разом з ним у 1997 року працював на м`ясокомбінаті, ОСОБА_2 знає з десяток років, вони з помічником робили опалення у їх будинку по АДРЕСА_5 . Про виконання робіт з ним домовлявся ОСОБА_1 , який їх і оплачував, робота тривала дні 2 чи 3, а потім, через деякий період часу доробляли деякі роботи, ОСОБА_30 , коли проводились роботи був удома, вони його бачили, тільки одного разу не було вдома, тоді з ними розраховувалась ОСОБА_31 . Це було десь з 2008 по 2013 роки.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні пояснив, що знає і позивача і відповідача. ОСОБА_1 знає із самого народження, оскільки батьки товаришували, а ОСОБА_32 , десь з 2011 року. Він, працюючи в Укртелекомі проводив інтернет у їх будинок по пров. 8 Березня. Послугу замовляв та оплачував ОСОБА_1 . Коли підключав інтернет удома були обоє і ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , з їх поведінки можна було зробити висновок, що вони проживають як родина, як чоловік і дружина. Потім свідок працював на Конекті, також налаштовував їм інтернет, це було десь у 2020-2021 роках. Усі рази коли приїздив ОСОБА_16 перебував удома по пров. 8 Березня. Знає, що останній працював вахтовим методом у м. Києві, потім у с. Харківці. З позивачем вони часто бачилися, бо свідок проїздив повз їхній двір, коли їхав на роботу на Укртелеком, це було десь з 2015 року по 2019 рік. Також біля їхнього будинку по пров. 8 Березня, був розташований кабельний ящик, і вони часто приїздили до нього налаштовували інтернет абонентам, і бачив ОСОБА_16 у дворі домогосподарства за даною адресою. Інтернет потрібен був позивачу для спілкування з дружиною по скайпу, коли він від`їжджав за кордон на роботу. Хто писав заяву на його підключення він не знає, йому видали наряд і він поїхав його виконувати. Також свідок зазначив, що налаштовував інтернет на телевізор у будинку сторін, як знаходився у загальній кімнаті, у залі, а не у кімнаті позивача. До 2011 року ОСОБА_32 не знав. Бував колись у них у гостях, також на проживання ОСОБА_1 приїздив ремонтувати бензокосу, щоб косити траву.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні пояснив, що позивача знає з початку 90 років. У нього у м. Пирятин була студія звукозапису і ОСОБА_1 періодично приходив до нього записувати касети, потім бачилися рідко. Десь на початку 2000 років і до 2005 року свідок займався грузоперевезеннями. ОСОБА_1 попросив його перевести речі із АДРЕСА_5 , тоді він і познайомився з ОСОБА_33 . Після того як перевіз речі він з ними не зустрічався, але з ОСОБА_34 періодично спілкувався, потім він десь зник. Згодом свідок почав займатися супутниковим телебаченням, і десь у 2015 році ОСОБА_1 прийшов і попросив його налаштувати телебачення. Він приїхав до них у будинок по пров. 8 Березня та налаштував антену. Телевізор був розміщений у загальній кімнаті, залі. За послугу з ним розраховувався ОСОБА_27 , чи була ОСОБА_35 свідок не пам`ятає. По обстановці можна було сказати, що ОСОБА_15 проживає у цьому будинку, там були його речі і він знав, що де лежить, приносив звідкись, чи з сараю чи з гаража йому інструменти, з ОСОБА_33 спілкувалися вони нормально, можна було зробити висновок, що вони сім`я, а не , що ОСОБА_27 винаймає квартиру. Після цього іще декілька раз приходив налаштовувати телебачення,це було протягом 2015-2021 років. Додав, що з с. Кроти перевозив ОСОБА_5 , маленького хлопчика та двоє літніх людей. Перевозив речі, які відвіз на вул. Полтавська. У будинку ОСОБА_27 відчував себе як удома. Від знайомих на базарі чув, що останній їздив на заробітки, і що він проживає з ОСОБА_5 . Як почалася війна у 2022 році, ОСОБА_27 просив його з`їздити у с. Кроти, у ту саму хату, звідки перевозив речі, налаштувати інтернет, оскільки там проживав брат дружини із сім`єю, які переїхали із м. Харків. Він виконав його прохання.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_30 знає давно, вони разом працювали на м`ясокомбінаті. ОСОБА_32 знає, як людину, яка проживала разом з ним у будинку, коли він до них приходив, то бачив її. Одного разу на прохання ОСОБА_36 зустрів його у аеропорту, коли той приїхав із Канади, та привіз додому на пров. 8 Березня. Потім раз забирав його, під час карантину з м. Гребінка, у зв`язку з поганим транспортним сполученням, та декілька разів підвозив з базару додому, на вище зазначену адресу. Декілька разів був у їхньому будинку та дворі у 2008 та у 2020 роках. У 2021 році возив ОСОБА_36 та ОСОБА_5 до лікаря у м. Лубни. ОСОБА_5 залишилася у лікарні, а ОСОБА_36 уже пізно у вечері привіз додому на пров. 8 Березня. По обстановці можна було зробити висновок, що ОСОБА_27 проживає у цьому будинку, він показував йому господарство яке у них було, показував фотокартки з Канади. Коли працювали разом і їм давали пайки, він ніс їх додому. ОСОБА_27 і ОСОБА_5 спілкувалися, як чоловік і дружина, думки, що ОСОБА_27 проживає, як квартирант у її будинку у нього не виникало. ОСОБА_27 говорив йому, що вони продали квартиру і придбали будинок.

Повторно допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що у 2007 році ОСОБА_27 їхав на заробітки у Канаду і свідок позичав йому кошти у сумі 2000 доларів США. ОСОБА_37 зробив на нього довіреність та відкрив у банку картку на його ім`я, і у 2007 році, через пару місяців повернув йому борг, картка залишилася у свідка. Ввесь час перебування ОСОБА_36 у Канаді вони з ним спілкувалися. Улітку 2009 року позивач запитав чи не передасть він його дружині ОСОБА_5 кошти, свідок погодився. ОСОБА_27 кошти перерахував на ту ж саму картку, на яку і повертав йому борг. Свідок разом із ОСОБА_5 ходили у Приватбанк, де він зняв з картки 4000 доларів США, купюрами по 100 доларів, перераховані ОСОБА_16 , і прямо у банку передав їх ОСОБА_5 , ніякі розписки не писалися, ОСОБА_27 його про це не просив. ОСОБА_5 називав дружиною. Кошти позичені на поїздку у Канаду ОСОБА_27 повернув йому іще у 2007 році, кошти перераховані у 2009 році просив передати ОСОБА_5 , говорив, що вони хочуть купити якесь житло, це було влітку 2009 року. Іще перераховував через цю картку гроші, які просив передати матері на оплату комунальних послуг.

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 знає давно, років 25-30, її мати була його двоюрідною сестрою. Коли ОСОБА_5 переїхала проживати із квартири у будинок, і почала тримати господарство, він постійно, десь із 2014 року, привозив їй, із власної ділянки, яку обробляв, зерно. Привозив разів 3 на рік, із серпня місяця і до зими. Коли привозив зерно, то заносив його у сарай сам, ні квартиранта, ні співмешканця, нікого стороннього у дворі не бачив. Був у ОСОБА_5 у гостях у квартирі на автостанції, у будинку не гостював, лише привозив зерно. ОСОБА_1 знає, про те, що останній проживав з ОСОБА_5 він не знає, у ОСОБА_5 вдома та у селі його теж не бачив. Знає, що квартиру ОСОБА_5 купив її рідний брат, потім вона продала квартиру і купила будинок, за які кошти йому невідомо. ОСОБА_38 із села ОСОБА_7 завжди перевозив він. Хто перевозив речі, коли ОСОБА_5 переїжджала жити із села у квартиру, він не знає. ОСОБА_22 теж не знає.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_39 знає давно, з дитинства. Вона проживає поряд, через город, із будинком, де проживали батьки ОСОБА_5 . ОСОБА_5 у село приїздила сама. ОСОБА_1 вона не знає. Коли бувала у гостях у ОСОБА_5 у м. Пирятин, ні ОСОБА_1 ні його речей у будинку не бачила. Мати ОСОБА_5 їй теж ніколи не говорила, що у доньки є чоловік і вона з кимось проживає.

Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні пояснила, що її покійна мати товаришувала з ОСОБА_40 . Після смерті матері вона і надалі продовжує товаришувати з відповідачем, десь із 2010 року. З ким проживала ОСОБА_7 їй невідомо, коли свідок приїздила до неї у гості з дітьми, то гостювати могла і тиждень, і все літо. ОСОБА_1 заходив до ОСОБА_7 у гості, але щоб він там проживав, такого не бачила і чи були у будинку його речі їй невідомо. Чоловік свідка допомагав ОСОБА_5 по господарству, вона платила йому за це кошти, і дах перекривав, і у ванній робив ремонт, і кухонний гарнітур вішав і ворота. За які кошти ОСОБА_2 придбала будинок їй невідомо, з проханням позичити кошти, вона до них не зверталася. Свідок особистим життям відповідача не цікавилася.

Вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом установлено, що відповідно копії заяви ОСОБА_2 , посвідченої 09.09.2008 державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області, ОСОБА_2 стверджує, що дійсно з 2000 року по 11 вересня 2007 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і проживали разом за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 17). Даний факт не потребує доведення у судовому засіданні, оскільки підтверджений нотаріально і вказана заява не скасована.

Відповідно довідки квартального комітету виконавчого комітету Пирятинської міської ради № 273 від 18.03.2008 ОСОБА_1 проживав за адресою: АДРЕСА_4 , та дійсно з 2000 року по 11.09.2007 року перебував у громадянському шлюбі і проживав разом із громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 309515502 від 12.09.2022 ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с. 19) з 19.08.2009 року відповідно до договору купівлі-продажу.

Відповідно довідки квартального комітету виконавчого комітету Пирятинської міської ради № 211 від 23.06.2022 ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_3 і має склад сім`ї дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 20). Проте, письмовими поясненнями квартальної ОСОБА_29 було спростовано викладену інформацію у довідці. Остання повідомила суд про те, що відомості були внесені зі слів ОСОБА_1 .

Відповідно копії домової книги для прописки громадян, проживаючих у домі АДРЕСА_1 за зазначеною адресою з 06.10.2009 зареєстрована лише ОСОБА_2 (а.с. 52-53).

Відповідно довідки Державної прикордонної служби України від 09.01.2023 у межах повноважень, наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України, та відповідно до пунктів 12. 15 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 № 614. Зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за № 1319/38655, у базі даних наявна інформація щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_41 у період з 09.01.2018 станом на 09.01.2023, а саме: виїхав 23.12.2019 в`їхав 27.02.2020. Іншої інформації немає. Відповідно до Положення інформація про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території зберігається протягом 10 років з дня її внесення (пункт 17 Положення). Разом з тим, внесена до набрання чинності Положення, інформація про осіб, які перетнули державний кордон України зберігається у базі даних протягом 5 років, в порядку визначеному наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2007 № 472. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2007 за № 765/14032 (а.с. 80)

Позивач же в обґрунтування вимог заяви, просить встановити факт проживання однією сім`єю, починаючи з 2000 року по вересень 2009 року.

ОСОБА_1 обрано саме такий спосіб захисту своїх прав (у позовному провадженні, відповідно до п. 6 ст. 294 ЦПК України) так як йому це необхідно для оформлення прав на належне йому майно, набуте під час фактичних шлюбних відносин, а саме на будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Отже, ознаками фактичної сім`ї, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою є: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Постанова Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 489/5982/17 (за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Положення КпШС України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено.

Норма статті 315 ЦПК України щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки застосовується до правовідносин, які виникли з 01 січня 2004 року (набрання чинності Сімейним кодексом України від 10 січня 2002 року №2947-III). Таким чином, до відносин, які виникли до 1 січня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали б застосовуватися положення Кодексу про шлюб та сімю України, якими не передбачено можливості визнання факту спільного проживання без реєстрації шлюбу.

Проте, факт перебування ОСОБА_1 з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах у період з 2000 по 11 вересня 2007 року підтверджується засвідченою державним нотаріусом заявою. На час написання вказаної заяви, позивач ОСОБА_1 перебував у Канаді, що у судовому засіданні підтверджено ним особисто у період з листопада 2006 року по січень 2010 року.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги судом мають братися показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , Конко вказали, що бачили ОСОБА_1 на свята та під час виконання якихось робіт за його проханням, проте це мало періодичний характер і у період з 2011 року.

Відомості до копії паспорта місце проживання ОСОБА_1 з січня 2002 року по грудень 2019 року зареєстроване по АДРЕСА_6 (а.с. 22).

Як було встановлено у судовому засіданні відомості вносилися у довідки Квартальним комітетом зі слів запитувачів для пред`явлення по місцю вимоги.

Позивачем на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю з відповідачкою було надано документ, що підтверджує придбання на користь сім`ї послуги (договір про надання послуг зв`язку підключення Інтернету). Проте, останній датований листопадом 2017 року.

Позивач у позові також зазначив, що він працював за кордоном та постійно направляв на ім`я ОСОБА_2 грошові кошти для її утримання засобами поштового зв`язку через Western Union у період з червня 2007 року по жовтень 2009 року (Канада) та з червня 2012 року по травень 2015 року (а.с. 4-16). Проте, призначення цих коштів та використання на потреби сім`ї не доведено.

Ніщо не заважало ОСОБА_1 відкрити банківський рахунок та спільно з ОСОБА_2 користуватися платіжною карткою, проте позивач цього не зробив.

Суд рахує, що надання позивачем платіжних доручень по перерахуванню коштів на ім`я ОСОБА_2 не є достатніми доказами про наявність у сторін сім`ї в розумінні статті 3 СК України.

Позивачем та його представником не надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання позивача з відповідачкою як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї, у період з часу з 2000 до вересня 2009 року включно, матеріали справи не містять.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що в задоволенні вимог позовної заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період часу з 2000 року по 2009 рік включно слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд, у разі задоволення позову, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 74 СК України, ст.ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення (факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 22.04.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_5 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 12.04.2006, реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та мешканка АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_3 .

Суддя Ю.О.Ощинська