Справа № 158/2910/24
Провадження № 2/0158/774/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді Поліщук С.В.,
при секретарі Квач Н.А.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_4 .
19 травня 1987р. ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до умов якого, належний останній житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 заповіла в рівних частинах по 1/2 частини своєму племіннику позивачу по справі ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 , які 18.11.2003р. отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В подальшому на підставі договору купівлі продажу №2-384 від 22.04.2004р. позивач по справі ОСОБА_1 став власником цілого вищевказаного житлового будинку.
Крім того згодом з`ясувалось, що після смерті ОСОБА_4 наявне спадкове майно, яке не охоплене заповітом, а саме земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Надія» Жидичинської сільської ради Луцького (бувший Ківерцівський) району Волинської області, розміром 2,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0213379 від 11.08.1997р. виданого Ківерцівською райдержадміністрацією 04.08.1997р. за №220.
При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини за законом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки позивач по справі ОСОБА_1 не є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4 за законом згідно положень ст. ст. 529-531 ЦК УРСР в редакції 1963р. та вказане спадкове майно не охоплене заповітом.
Просить визнати за ним право власності на вищевказане нерухоме спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.09.2024 року відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній справі та призначено підготовче засідання.
Позивач ОСОБА_5 в підготовче засідання не з`явився. До суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити.
Відповідач по справі ОСОБА_2 подала до суду заяву про визнання позовних вимог, просить розгляд даної справи проводити у її відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.
Статтею 5 ЦК України визначені загальні правила дії актів цивільного законодавства в часі, за якою акти цивільного законодавства регулюють цивільні відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Певні особливості передбачені розділом «Прикінцеві та перехідні положення». Відповідно до п. 4 вказаного розділу щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення ЦК застосовуються до тих прав та обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
При цьому, слід враховувати, що норми частини 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Згідно ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.
Частиною 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.12.1997 (а.с. 14).
З копії заповіту, посвідченого 19 травня 1987р. Жидичинською сільською радою за реєстровим №6 вбачається, що ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме належний останній житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 заповіла в рівних частинах по 1/2 частини своїм племінникам позивачу по справі ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 18.11.2003р. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а в подальшому на підставі договору купівлі продажу №2-384 від 22.04.2004р. позивач по справі ОСОБА_1 став власником цілого вищевказаного житлового будинку (а.с. 15, 22-24, 42, 45).
Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 за заповітом.
Разом з тим, встановлено, що після смерті ОСОБА_4 залишилось не охоплене заповітом спадкове майно.
Так згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0213379 від 11.08.1997р. виданого Ківерцівською райдержадміністрацією 04.08.1997р. за №220 вбачається, що ОСОБА_4 має право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Надія» Жидичинської сільської ради Луцького (бувший Ківерцівський) району Волинської області, розміром 2,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Даний факт також стверджується довідкою Головного управління держгеокадастру у Волинській області №С-255/0-0.334-250/355-24 від 23.02.2024р. (а.с. 19, 20).
Постановою №647/02-31 від 24.06.2024 року нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області Єрмолай Л.В. відмовила позивачу по справі ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , посилаючись на норми ст. ст. 529-531 ЦК УРСР в редакції 1963 року та на ту обставину, що вказане спадкове майно не охоплено заповітом. З вказаної постанови нотаріуса також вбачається, що крім ОСОБА_1 інших спадкоємців та пережилого подружжя немає (а.с. 9).
Відповідач по справі ОСОБА_2 відмовилась від частини спадкового майна за законом після смерті ОСОБА_4 на користь свого брата позивача по справі ОСОБА_1 (а.с. 10).
Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 200, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 182, 328, 392, 1222, 1223, 1245, 1266, 1268, 1269 ЦК України, суд -
у х в а л и в:
Визнати за ОСОБА_1 право власності на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Надія» Жидичинської сільської ради Луцького (бувший Ківерцівський) району Волинської області, розміром 2,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0213379 від 11.08.1997р. виданого Ківерцівською райдержадміністрацією 04.08.1997р. за №220, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду С.В.Поліщук