Справа № 676/8488/23
Номер провадження 2/676/730/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Михайловської І.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кам`янець-Подільської міської ради, ОСББ «Наш дім+2020» про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Кам`янець-Подільської міської ради, ОСББ «Наш дім+2020» про визнання права власності на квартиру члена житлово-будівельного кооперативу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі ордеру на жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу, виданого виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської ради народних депутатів на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК №8 від 18.01.1992 р., затвердженого рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської ради народних депутатів №84-а від 20.02.1992 р., ОСОБА_2 як член ЖБК № 37 «Темп» та члени її сім`ї до складу якої входили ОСОБА_3 - чоловік, ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_5 - дочка, вселились в квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки ЖЕК ЖБК №9 від 19.08.2014 р. ОСОБА_2 сплачено 8265,88 грн. за кооперативну квартиру АДРЕСА_1 . Кінцевий розрахунок проведено в 1994 році, заборгованість відсутня. Позивач зареєстрована та проживає в зазначеній квартирі. До Кам`янець-Подільської міської ради своєчасно за отриманням свідоцтва про право власності на квартиру не звернулась, а на даний час оформити право власності на квартиру можливо виключно на підставі рішення суду. Позивач вважала, що право власності члена ЖБК виникало автоматично з моменту внесення в повному розмірі паєнагромадження. На сьогоднішній день не зареєструвавши власну квартиру в зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на неї, позивач не може розпорядитися своїм житлом на власний розсуд. Просить визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 27,6 кв.м., загальною площею 56,3 кв.м., яка складається з двох кімнат: в тому числі кімнати площею 11,4 кв.м. та кімнати площею 16,2 кв.м., коридору площею 10,9 кв.м., вбиральні площею 1,3 кв.м., ванни площею 2,7 кв.м., кухні площею 5,8 кв.м., балкони площею 2,1 кв.м., 5,9 кв.м.

Рух справи.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.12.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21.03.2024 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримала та просить його задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 18.04.1992 року рішенням загальних зборів членів ЖБК №8 від 18.01.1992 р. затвердженого рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської ради народних депутатів №84-а від 20.02.1992 р., ОСОБА_2 як члену ЖБК - 37 «Темп» був виданий ордер на право зайняття нею із сім`єю, яка складається зОСОБА_3 - чоловік, ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_5 - дочка, двокімнатної квартири житловою площею 27,6 кв. м. АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою ЖЕК ЖБК № 9 від 19.08.2014 р. ОСОБА_2 сплачено 8265,88 грн. за кооперативну квартиру АДРЕСА_1 . Кінцевий розрахунок проведено в 1994 році, заборгованість відсутня.

Факт сплати паєнагромадження за зазначену квартиру підтверджується: квитанцією РЖ № 624782 від 16.11.1989 р. на суму 3000 руб.; квитанцією ПШ № 749127 від 11.12.1991 р. на суму1060 руб., квитанцією ПШ № 749212 від 22.01.1992 р. на суму 6000 руб.

Згідно технічного паспорта, складеного 21.03.2023 р. квартира АДРЕСА_1 площею 63,9 кв. м. в тому числі житловою 27,6 кв. м. складається з 2 кімнат площею 11,4 кв.м. та кімнати площею 16,2 кв.м., коридору площею 10,9 кв.м., вбиральні площею 1,3 кв.м., ванни площею 2,7 кв.м., кухні площею 5,8 кв.м., гардеробу площею 7,6 кв.м., балкони площею 2,1 кв.м., 5,9 кв.м.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельнцької області від 16.01.2023 року визнано за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на підсобне приміщення площею 7,6 кв.м., суміжне з квартирою АДРЕСА_1 , яке технічно включене до складу вказаної квартири.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 68242343 від 29.06.2023 р. ОСОБА_2 відмовлено в реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 через відсутність правовстановлюючого документу. Застосовані норми права.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, щокоженмає право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 384 ЦК України, будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Згідно ч. 2 ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

Положення ст. 328 Цивільного кодексу України передбачають, що право власності набувається па підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 2 статті 12 Закону Українивід 7 лютого 1991 року № 697-ХІІ «Про власність», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що громадянин набуває права власності на доходи відучасті в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Відповідно ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України. Зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Висновки суду.

Відсутність правовстановлюючих документів на квартиру є обмеженням права власності.

Пунктом 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», згідно із ст. 15 Закону України «Про власність», передбачено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частку будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї угоди, що не заборонені законом. Виходячи з цього, особа, якій відчужена членом ЖБК квартира, має переважне право на вступ до цього кооперативу.

Державним реєстратором відмовлено в оформленні права власності на квартиру через відсутність правовстановлюючих документів.

Як роз`яснено у п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України (у редакції 2003 року), власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом визнання за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,3 кв.м. та житловою 27,6 кв.м., яка склаладається з двох кімнат: в тому числі кімнати площею 11,4 кв.м. та кімнати площею 16,2 кв.м., коридору площею 10,9 кв.м., вбиральні площею 1,3 кв.м., ванни площею 2,7 кв.м., кухні площею 5,8 кв.м., балконів площею 2,1 кв.м., 5,9 кв.м.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 384, 392 ЦК України (2003 р.), законом України «Про власність», ст.ст. 13, 76, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Кам`янець-Подільської міської ради, ОСББ «Наш дім+2020» про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 27,6 кв.м., загальною площею 56,3 кв.м., яка складається з двох кімнат: в тому числі кімнати площею 11,4 кв.м. та кімнати площею 16,2 кв.м., коридору площею 10,9 кв.м., вбиральні площею 1,3 кв.м., ванни площею 2,7 кв.м., кухні площею 5,8 кв.м., балконів площею 2,1 кв.м., 5,9 кв.м.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Кам`янець-Подільська міська рада, , юридична адреса: майдан Відродження, 1, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область.

Відповідач: ОСББ «Наш дім+2020», , юридична адреса: вул. Нігинське шосе, 35, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 квітня 2024 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.