Справа № 709/911/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Левченка В. В.,

за участі секретаря судового засідання - Нікітенко В. Г.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення 3% річних нарахованих на суму простроченого боргу за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ПАТ АБ "Укргазбанк" (далі - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач-1),

ОСОБА_3 (далі - відповідач-2) про стягнення 3% річних нарахованих на суму простроченого боргу за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 23.09.2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк", правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», відповідно до діючого статуту АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 21-43/08, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 15000 євро на строк до 22.09.2028 року на задоволення споживчих потреб.

В забезпечення повернення кредиту було укладено договір іпотеки № ДІ-21-43/08 від 23.09.2008 року, згідно якого відповідач-1 передала в іпотеку банку нерухоме майно - житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором також було укладено між позивачем та ОСОБА_3 договір поруки № ДП-21-43/08 від 23.09.2008 року.

В зв`язку з невиконанням позичальником та поручителем умов кредитного договору АБ "Укргазбанк" звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором № 21-43/08 від 23.09.2008 року з позичальника та поручителя.

Рішенням Чорнобаївського районного суду від 03 жовтня 2011 року позовні вимоги АБ "Укргазбанк" були задоволені в повному обсязі, стягнуто солідарно із

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 16966,04 євро та пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 31418,92 грн.

Вказує, що рішення Чорнобаївського районного суду від 03 жовтня 2011 року залишається не виконаним, а заборгованість в повному обсязі не є погашеною.

Зазначає, що зобов`язання позичальником не виконуються вже тривалий період, тобто таке прострочення є триваючим порушенням і право на стягнення 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

У зв`язку з чим, банком було нараховано, виходячи із загальної суми непогашеної заборгованості 14144,23 євро 3% річних у розмірі 2223,79 євро за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, що підлягають сплаті відповідачем за прострочення виконання зобов`язання.

Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 3% річних, нарахованих на суму простроченого боргу за кредитним договором у розмірі 2223,79 євро, а також стягнути суму понесених судових витрат.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 червня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 серпня 2024 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, просив позов задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він дійсно брав кредит, який, як вияснилося віддав шахраям. Оскільки в нього була можливість, то він сплачував кредит, але на даний час у нього відсутні кошти для погашення кредиту.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендовиним листом про вручення поштового відправлення.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 23.09.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», відповідно до діючого статуту АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 21-43/08, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 15000 євро на строк до 22.09.2028 року на задоволення споживчих потреб (а.с. 4-7).

В забезпечення повернення кредиту було укладено договір іпотеки № ДІ-21-43/08 від 23.09.2008 року, згідно якого відповідач-1 передав в іпотеку банку нерухоме майно - житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено між позивачем та ОСОБА_3 договір поруки № ДП-21-43/08 від 23.09.2008 року

(а.с. 8).

Рішенням Чорнобаївського районного суду від 03 жовтня 2011 року позовні вимоги АБ «Укргазбанк» були задоволені в повному обсязі, стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 16966,04 євро та пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 31418,92 грн. (а.с. 9-10).

Законодавець у ч. 1 ст. 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Крім того, зобов`язання можуть виникати з рішень судів - ч. 5 ст. 11 ЦК України.

У силу положення ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч.2 ст. 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та три проценти річних від простроченої суми.

За змістом ст.ст. 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Передбачене ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Таке нарахування входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Це є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові.

Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15 про те, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах

№ 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Підписуючи договір поруки, боржник ОСОБА_3 поручилася відповідати перед Кредитором за порушення ОСОБА_2 зобов`язань за договором кредиту. За таких обставин, вимоги позивача до поручителя є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.554 ЦК України особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

На підставі викладеного вище правового регулювання, зважаючи на встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд констатує, що відповідачі мають невиконане грошове зобов`язання, у якому позивач виступає кредитором, яке виникло згідно рішення Чорнобаївського районний суд від 03 жовтня 2011 року про стягнення солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 16966,04 євро та пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 31418,92 грн.

На даний час непогашеною сумою боргу є кошти в розмірі 14144,23 євро, що сторонами не спростовано.

Оскільки боржник зазначене зобов`язання по сплаті боргу, визначене рішенням суду, не виконує, чим допускає прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач правомірно заявив до суду вимоги про нарахування на суму заборгованості на підставі приписів ст. 625 ЦК України 3 % річних.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача 3% річних нарахованих на суму простроченого боргу за кредитним договором у розмірі 2223,79 євро за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», , 3% річних нарахованих на прострочену заборгованість за кредитним договором № 21-43/08 від 23 вересня 2008 року, які станом на 23 лютого 2022 року включно, становлять 2223,79 євро.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» сплачений судовий збір у розмірі 3028 гривень, по 1514 гривень з кожного.

Повні найменування сторін:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», місцезнаходження,

вул. Єреванська, 1, м. Київ, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 26 листопада 2024 року.

Суддя В. В. Левченко