Дата документу 18.09.2024 Справа № 337/6720/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 337/6720/23 Головуючий у 1-й інстанції Ширіна С.А. Повний текст рішення складено 04.04.2024 року
Пр. №22-ц/807/1267/24Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» (надалі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2024 року

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-78), в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № від 10.08.2022 станом на 02.11.2023 року у розмірі 147261,12 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту (в т.ч. простроченої) 117779,49 грн., заборгованості по річним процентам (в т.ч. простроченої) 5,39 грн., заборгованості по щомісячним процентам (в т.ч. простроченої) 29476,24 грн., від сплати якої відповідач на користь Банку у добровільному порядку ухиляється, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору 2684,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Ширіну С.А. (а.с. 79). Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 82) провадження у цій справі відкрито, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2024 року (а.с. 144-148) позов Банку у цій справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () заборгованість за кредитним договором № від 10.08.2022,станом на 02.11.2023 становить 147261,12 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту ( в т.ч. прострочена) - 117779,49 грн., заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 5,39 грн., заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) -29476,24 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 152-205) просила відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 206). Ухвалою апеляційного суду відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 3220,80 грн. за подання вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі до ухвалення судового рішення Запорізьким апеляційним судом, апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відповідача у цій справі відкрито 10.05.2024 року (а.с.211-212), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с.213).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 1 ЦПК України «Особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ» апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

22 листопада 2023 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах. Так, КСУ визнав неконституційними пункти 1.. ч. 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу, які визначають, що малозначними справами є: 1 справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб тобто, станом на 2023 рік 268400,00 грн. … Ці пункти втрачали чинність через 6 місяців із дня ухвалення КСУ цього Рішення. До того часу Верховній Раді треба було привести нормативне регулювання, установлене цими пунктами ЦПК у відповідність до Конституції та цього Рішення КСУ.

У зв`язку із чим, 19.06.2024 року Верховна Рада України прийняла ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» №3831-ІХ, яким внесла зміни: «... У Цивільному процесуальному кодексі України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436): 1) пункти 1, 2… частини шостої статті 19 викласти в такій редакції: "1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; …2) частину п`яту статті 274 викласти в такій редакції: 3) пункт 1 частини шостої статті 279 викласти в такій редакції: "1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб"; 4) частину першу статті 369 викласти в такій редакції: "1. Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи".

І хоча дана справа після внесення вищезазначених змін у ЦПК України із ціною позову 147267,12 грн. (3028,00 грн. *30 = 90840,00 грн.) перестала бути малозначною. Проте, в силу вимог п. 2 Прикінцевих положень вищезазначеного ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» № 3831-ІХ від 19.06.2024 року, якій набрав законної сили з 19.07.2024 року, установлено, що позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Таким чином, апеляційний суд розглядає дану справу в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, а саме: у раніше визначеному порядку в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с.213).

Банк подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с.217-232).

Відповідач подала апеляційному суду відповідь на вищезазначений відзив Банку у цій справі (а.с.233-237).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Проте, у період з 01 липня 2024 року по 09 серпня 2024 року включно суддя-доповідач перебувала у відпустці (довідка а.с. 238). Також, має відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та загальний штат суддів Запорізького апеляційного суду (11) взагалі.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є …рішення, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов Банку у цій справі, керувався ст.ст.10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності всіх позовних вимог позивача у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 10.08.2022 між ОСОБА_1 та АТ «ТАСКОМБАНК» було підписано кредитний Договір № (копія а.с. 8-20).

Відповідно до п.1.1 Кредитного Договору кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах встановлених договором, що передбачено п 1.2 Договору .

Згідно п. 1.3 Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах визначених в графіку платежів відповідно до Додатку №1.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного Договору позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: 118272,00 грн. - сума кредиту, строк користування 48 місяців, річні проценти 0,01% від суми боргу за Договором, щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом протягом 3 робочих днів від дня укладення Договору на рахунок Позичальника № НОМЕР_2 та погашається безготівковим шляхом на цей же рахунок. Як слідує з п. 1.5 договору, більша частина вказаних коштів, а саме 112640,00 грн., підлягала перерахуванню на погашення заборгованості за іншим кредитним договором № від 10.01.2022 (а.с.8). Умови вказаного договору підписані сторонами, в тому числі власноручним підписом ОСОБА_1 (а.с.8-20).

Підписанням Кредитного договору позичальник підтвердила, що до укладення Договору Кредитодавець надав інформацію необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення цього Договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору кредитний договір діє в межах строку на який він надається і припиняється належним його виконанням .

Згідно з п. 3.8 кредитного договору всі інші умови кредитного договору викладені в умовах отримання кредитів АТ «Таскомбанк» на продукт «Споживчий кредит від Кредитмаркет» (а.с.10).

Також позивачем до матеріалів справи долучено паспорт кредиту «Споживчий кредит від КредитМаркет» в АТ «Таскомбанк» №5909720 (а.с.14-15), згідно з яким ОСОБА_1 надавався кредит на таких умовах: тип кредиту - кредит, сума/ліміт кредиту 118272,00 гривень, строк на який надається кредит - 48 місяців, спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору, мета отримання кредиту - будь-які законні цілі (п. 4). Пунктом 5 паспорту визначено інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для позичальника: початковий процент при наданні кредиту 5 % від суми кредиту, що складає 5632,00 гривень; щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту згідно з графіком платежів; загальний річний процент - 0,01 % від суми боргу за договором згідно з графіком платежів. У п. 6 паспорту визначено порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) .

До матеріалів позову долучено Умови отримання фінансових кредитів АТ «Таскомбанк» по продукту «Споживчий кредит від КредитМаркет» (а.с.16-20), про які вказано у вищеописаному кредитному договорі, та які визначають умови отримання фінансових кредитів .

Відповідно до п.3.9 Кредитного договору цей Договір, Умови отримання кредитів АТ «ТАСКОМБАНК» та продукту «Споживчий кредит від КредитМаркет» складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей Договір підтверджує, що свій примірник Договору він отримав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що правовідносини, які склалися між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 , є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Як правильно було встановлено судом першої інстанції з розрахунку Банку заборгованості відповідача (а.с.22), загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед Банком склав 147261,12 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 117779,49 грн., заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 5,39 грн., заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 29476,24 грн. Дані розрахунку заборгованості узгоджуються з даними виписок по рахункам відповідача. Доказів на спростування вказаного розміру заборгованості відповідачем не подано.

Доводи представника відповідача щодо зміни позивачем умов основного зобов`язання, щодо строку договору періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, в зв`язку з чим право АТ «ТАСКОМБАНК» здійснювати будь які нарахування припинилося з 03.05.2023 року (пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту а.с.58-61), тому проценти за кредитом за період з 03.05.2023 по 02.11.2023 не підлягають стягненню, оскільки вони нараховані поза межами строку кредитування, суд першої інстанції правильно вважав безпідставними.

Крім того, суд першої інстанції правильно вважав безпідставним посилання представника відповідача щодо застосування при розрахунку заборгованості за кредитним договором №0 від 10.08.2022 п.1-2п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», а саме зменшення розміру денної ставки до 2,5%,оскільки строк на який надається кредит договором №0 від 10.08.2022 становить сорок вісім місяців, а не три місяці, як це визначено п.1-2п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування».

Щодо посилань представника відповідача на сплату відповідачем позивачу комісії у розмірі 14693,46 грн., яка не передбачена кредитним договором №0, а тому зазначена сума підлягає зарахуванню до тіла кредиту суд першої інстанції правильно знайшов хибними, так як відповідно до кредитного договору щомісячні проценти розраховані за період нарахування у чітко визначеній незмінній сумі 2944,98 грн. і саме така сума обліковується щомісячно в балансі АТ «ТАСКОМБАНК» згідно наданих виписок (а.с.23-57), що підтверджує сплату відповідачем саме щомісячні проценти за місячний період, а не комісії, сплата якої не передбачена умовами кредитного договору №0 від 10.08.2022.

Отже, аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем допущено порушення умов кредитного договору № від 10.08.2022 та з відповідача на користь Банку у цій справі підлягає стягненню вищевказана сума заборгованості.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 дублюють доводи відзиву відповідача проти позову позивача у цій справі у суді першої інстанції (а.с. 90-98), яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача, яку вона вважає такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Відповідач та її представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову Банку та, відповідно, у спростування останнього у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 .

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України у цій справі відсутні та зокрема відповідачем ОСОБА_1 апеляційному суду не надані.

Не можуть вважатись доказами, передбаченими ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі додані відповідачем до її апеляційної скарги документи в обґрунтування її клопотання у п. 1 апеляційної скарги про відстрочення їй сплати судового збору при подачі нею вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі(а.с. 159), а саме: - дані про дохід за 2023 рік від ДПС, форма ок5 щодо доходу за 2023 рік, витяг ДПС про відсутність підприємницької діяльності та об`єктів нерухомого та рухомого майна, витяг з УБКІ про наявність прострочених фінансових зобов`язань (а.с. 161-192), на підставі яких останнє апеляційним судом будо задоволено ухвалою від 10 травня 2024 року (а.с.211-212), відстрочено останній сплату судового збору у розмірі 3220,80 грн. за подання вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі до ухвалення судового рішення апеляційним судом за результатами розгляду останньої (а.с. 112 зворот).

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Також, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розміром цієї справи судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Крім того, в силу вимог ст. ст. 133, 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі відмови відповідачу у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі: - відповідач не має права на компенсацію за рахунок Банку будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом; - з відповідача на користь держави у цій справі слід стягнути судовий збір 3220,60 грн. за апеляційну скаргу, сплату якого відповідачу було відстрочено апеляційним судом раніше ухвалою апеляційного суду від 10 травня 2024 року (а.с. 211-212).

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір 3220,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 18.09.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Подліянова Г.С.