Справа № 215/2280/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Квятковський Я.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

встановив:

05.04.2024 р. ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 44 142,35 грн. за період з 01.12.2020 по 01.03.2024, а також судового збору у розмірі 302,80 грн.

З метою визначення підсудності та встановлення місця реєстрації боржника у справі відповідно до ст. 165 ЦПК України, направлено запити до Єдиного державного демографічного реєстру та Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради.

В заяві про видачу судового наказу зазначено, що боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як за даними Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, ОСОБА_1 15.07.2020 року знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із смертю особи ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали справи, зміст та вимоги заяви про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Як визначено ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, в порядку наказного, позовного (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Положеннями п. 4 ч.1 ст.165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені ч. 1 ст. 186 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 186 ЦПК України, визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до який пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У відповідності з ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Враховуючи той факт, що захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача та оскільки після смерті боржника правонаступництво не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність відмовити заявнику у видачі судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.165,167,186, ЦПК України, суддя -

постановив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя: