Справа №534/775/24
Провадження №2/534/234/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді Солохи О.В.

за участі: секретаря судового засідання Гончар С.Т.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аліна» про припинення трудового договору шляхом розірвання з ініціативи працівника,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позовних вимог і доводів позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому прохає безстроковий трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Аліна», на підставі якого 02.10.2000 ОСОБА_1 згідно наказу № 24 параграф 2 від 02.10.2000 була прийнята на посаду лікаря-стоматолога стоматкабінету ТОВ «Аліна», з ініціативи працівника за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП; безстроковий трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Аліна», на підставі якого 02.10.2000 ОСОБА_1 згідно наказу № 24 параграф 2 від 02.10.2000 була прийнята на посаду лікаря-стоматолога стоматкабінету ТОВ «Аліна», вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Заявлені вимоги позивачка мотивує тим, що з 02.10.2000 вона прийнята на посаду лікаря-стоматолога стоматкабінету ТОВ «Аліна» та працювала на займаній посаді до жовтня 2019 року. З листопада 2019 року діяльність товариства фактично зупинена, виплата заробітної плати припинена з вересня 2019 року. На даний момент посадові обов`язки вона не виконує, заробітна плата їй не нараховується та не виплачується. 26.02.2024 за юридичною адресою відповідача поштовим відправленням з описом вкладення вона направила заяву про звільнення з посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, однак конверт із вкладенням був повернутий позивачеві у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання. Таким чином, позивач не має іншої можливості припинити трудові відносини інакше ніж за рішенням суду.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 02.04.2024 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено (а.с.33-34).

Ухвалою суду від 29.04.2024 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідка.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи.

Відповідач у відповідності до ст.278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не подала. Заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні без повідомлення сторін не надала.

Тому, відповідно до ч.5 ст.279, ч.2 ст.247 ЦПК України судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 02.10.2000 на підставі наказу №24 параграф 2 від 02.10.2000 прийнято на посаду лікаря-стоматолога стоматкабінету ТОВ «Аліна» (зворотній бік а.с.11).

Відповідно до постанови про залучення до провадження як потерпілого від 03.04.2020 ОСОБА_1 було залучено до кримінального провадження внесеного до ЄРДРС за № 0001085 від 21.11.2019 як потерпілу у справі щодо невиплати заробітної плати посадовими особами ТОВ «Аліна» співробітникам підприємства (а.с.22).

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.10.2023 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Скрипки А.В. про закриття кримінального провадження № 0001085 від 21.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (а.с.23-24).

Як вбачається із наданої позивачем копії заяви адресованої директору ТОВ «Аліна» Шкурко О.О., позивачем ОСОБА_1 за юридичною адресою ТОВ «Аліна» ( АДРЕСА_1 ) направлено заяву про її звільнення із займаної посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію з дня отримання цієї заяви (а.с.26).

Вказане поштове відправлення було повернуто ОСОБА_1 11.03.2024 неврученим адресату, у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання (а.с.28).

ТОВ «Аліна» як на час прийняття судом рішення, так, відповідно і на час виниклих спірних правовідносин, значиться зареєстрованою за вказаною позивачкою та встановленою судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою, в процесі припинення не перебуває (а.с.31).

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Спеціальним законом, який регулює трудові правовідносини та визначає механізм захисту трудових прав працівників є Кодекс законів про працю України.

Відповідно до статей 3, 221, 231 КЗпП України в порядку передбаченому главою XV цього Кодексу, підглядають розглядові індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності, у тому числі членів кооперативів, їх об`єднань, членів кооперативних сільськогосподарських підприємств, членів інших громадських організацій, які перебувають з ними в трудових відносинах, членів селянських (фермерських) господарств, які працюють за трудовим договором із фізичними особами. У статті 232 КЗпП України визначено, які трудові спори безпосередньо розглядаються в судових і, як правило, це спори про звільнення, і спори про відмови у прийнятті на роботі.

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням вказаної норми, Конституційний Суд України у своїх Рішеннях від 07.07.2004 у справі N 1-14/2004, від 16.10.2007 у справі N 1-16/2007 та від 29.01.2008 року у справі N 1-5/2008 вказав на те, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.

Згідно вимог ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.

Відповідно до ч. 1 ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.

Згідно зі ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: угода сторін; закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу; розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45); переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду; відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці; набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи; укладення трудового договору (контракту), всупереч вимогам Закону України «Про запобігання корупції», встановленим для осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення; з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади»; набрання законної сили рішенням суду про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави стосовно особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках; підстави, передбачені контрактом; підстави, передбачені іншими законами.

У відповідність до п. 4 ст. 36 КЗпП України однією з підстав розірвання трудового договору є ініціатива працівника.

Частиною 1 ст. 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Згідно із ст. 39 КЗпП України строковий трудовий договір (пункти 2 і 3 статті 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених частиною першою статті 38 цього Кодексу. Спори про дострокове розірвання трудового договору вирішуються в загальному порядку, встановленому для розгляду трудових спорів.

Стаття 47 КЗпП України передбачає обов`язок власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником і видати йому трудову книжку. Так, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього КЗпП України.

Мотивована оцінка і висновки суду.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем порушено право позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч.1 ст.38 КЗпП України, а тому трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Аліна», на підставі якого 02.10.2000 ОСОБА_1 згідно наказу № 24 параграф 2 від 02.10.2000 була прийнята на посаду лікаря-стоматолога стоматкабінету ТОВ «Аліна» необхідно розірвати з дня набрання рішенням у справі законної сили.

Розподіл судових витрат.

У відповідності до положень ч.1, ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені судові витрати в сумі 1 211 грн 20 коп.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аліна» про припинення трудового договору шляхом розірвання з ініціативи працівника задовольнити.

Розірвати безстроковий трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Аліна», на підставі якого 02.10.2000 ОСОБА_1 згідно наказу № 24 параграф 2 від 02.10.2000 була прийнята на посаду лікаря-стоматолога стоматкабінету товариства з обмеженою відповідальністю «Аліна», з ініціативи працівника за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП.

Безстроковий трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Аліна» на підставі якого 02.10.2000 ОСОБА_1 згідно наказу № 24 параграф 2 від 02.10.2000 була прийнята на посаду лікаря-стоматолога стоматкабінету товариства з обмеженою відповідальністю «Аліна», вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аліна» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Повне найменування відповідачів:Товариство з обмеженою відповідальністю «Аліна», , адреса: 39804, Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, вулиця Молодіжна, 6, квартира 17.

Суддя О.В.Солоха

Повний текст рішення складено 30.04.2024.