П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВА)

30 квітня 2024 року м. Київ

Справа №754/14464/18

Провадження № 22-з/824/695/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Науменка Олексія Григоровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами оренди земельних ділянок,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2023 року позивач звернувся до Бородянського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами оренди земельних ділянок, який мотивував тим, що 13 жовтня 2017 року між позивачем та відповідачем укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0001 площею 2,8658 га, яка розташована на території Бабинецької селищної ради. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Королем Р.А. та зареєстрований у реєстрі за №2664. Відповідно до умов договору орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 2,8658 га для ведення садівництва. Строк дії договору становить 8 років, тобто до 12 жовтня 2025 року. Орендна плата складає: 17,00 грн. з врахуванням ПДФО та військового збору в період набуття чинності договором до 12 жовтня 2018 р.; 4783,54 грн. в рік (з урахуванням ПДФО та військового збору) в період з 13 жовтня 2018 року по 12 жовтня 2025 року. Орендна плата за неповний рік розраховується пропорційно кількості місяців/днів в такому неповному році. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням щорічної індексації на індекс споживчих цін (індекс інфляції) за попередній рік. Орендна плата вноситься щоквартально, не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим кварталом, протягом якого орендар користується земельною ділянкою. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення.

13 жовтня 2017 року між позивачем та відповідачем укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0002, площею 2,8117 га, яка розташована на території Бабинецької селищної ради. Договір посвідчений приватним нотаріусом Королем Р.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2666. Відповідно до умов договору орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 2,8117 га для ведення садівництва. Строк дії договору становить 8 років, тобто до 12 жовтня 2025 року. Орендна плата складає: 23,00 грн. з врахуванням ПДФО та військового збору в період набуття чинності договором до 12 жовтня 2018 року; 6664,61 грн. в рік (з урахуванням ПДФО та військового збору) в період з 13 жовтня 2018 року по 12 жовтня 2025 року. Орендна плата за неповний рік розраховується пропорційно кількості місяців/днів в такому неповному році. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням щорічної індексації на індекс споживчих цін (індекс інфляції) за попередній рік. Орендна плата вноситься у такі строки: щоквартально, не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим кварталом, протягом якого орендар користується земельною ділянкою. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення.

13 жовтня 2017 року між позивачем та відповідачем укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0003 площею 3,6672 га, яка розташована на території Бабинецької селищної ради. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Королем Р.А. та зареєстрований в реєстрі за №2668. Відповідно до умов договору орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 3,6672 га для ведення садівництва. Строк дії договору становить 8 років, тобто до 12 жовтня 2025 року. Орендна плата складає: 30,00 грн. з врахуванням ПДФО та військового збору в період набуття чинності договором до 12 жовтня 2018 року; 8607,11 грн. в рік (з урахуванням ПДФО та військового збору) в період з 13 жовтня 2018 року по 12 жовтня 2025 року. Орендна плата за неповний рік розраховується пропорційно кількості місяців/днів в такому неповному році. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням щорічної індексації на індекс споживчих цін (індекс інфляції) за попередній рік. Орендна плата вноситься у такі строки: щоквартально, не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим кварталом, протягом якого орендар користується земельною ділянкою. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Станом на дату подання позову відповідач не провів розрахунків з позивачем за договорами оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:001:0001, :04:001:0002, :04:001:0003 (в період з 12 жовтня 2018 року по теперішній час). Внаслідок порушення зобов`язань за договорами, у відповідача перед позивачем виникла прострочена заборгованість. Тому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0001, зареєстрованим у реєстрі за №2664 у розмірі 18409,80 грн., пеню у розмірі 2961,66 грн., компенсацію інфляційних збитків в сумі 1769,03 та трьох відсотків річних у розмірі 760,07 грн., всього по договору №2664 - 23 900,56 грн.; заборгованість за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0002, зареєстрованим у реєстрі за №2666 у розмірі 25764,72 грн., пеню в розмірі 4128,27 грн., компенсацію інфляційних збитків у розмірі 2465,19 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 1059,29 грн., всього 33417,47 грн.; заборгованість за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0003, зареєстрованим у реєстрі за №2668 у розмірі 33273,63 грн., пеню у розмірі 5331,45 грн., компенсацію інфляційних збитків в сумі 3183,54 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 1367,95 грн., всього 43 156,57 грн.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 27 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами оренди земельних ділянок задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0001, :04:001:0002, :04:001:0003 в сумі 70168 (сімдесят тисяч сто шістдесят вісім) гривень 37 копійок, пеню по договорами в сумі 11766 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 54 копійки, компенсацію інфляційних збитків в сумі 6686 (шість тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 05 копійок, три відсотки річних в сумі 3054 (три тисячі п`ятдесят чотири) гривні 37 копійок, всього - 91675 (дев`яносто одну тисячу шістсот сімдесят п`ять) гривень 33 копійки та понесені судові витрати в сумі 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні.

В іншій частині позову відмовлено.

31 жовтня 2023 року до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених позивачем ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу щодо захисту інтересів ОСОБА_1 представництва фахівця в галузі права в справі №939/832/23 в Бородянському районному суді Київської області, та стягнення з відповідача ОСОБА_2 судових витрат у формі фактично понесених та пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 27 листопада 2023 року заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 15 000 тисяч гривень.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, 28 листопада 2023 року та 07 грудня 2023 року ОСОБА_2 подав до Київського апеляційного суду апеляційні скарги, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить:

- скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 27 листопада 2023 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договорами оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0001, :04:001:0002, :04:001:0003, які розташовані - Київська область, Бородянський район, Бабинецька селищна рада, пені з невиконання грошового зобов`язання, компенсації (інфляційні збитки та 3 % річних). Судові витрати покласти на позивача;

- скасувати додаткове рішення Бородянського районного суду Київської області від 27 листопада 2023 року і ухвалити нове рішення, яким залишити заяву позивача від 30 жовтня 2023 року про ухвалення додаткового рішення без розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у договорах оренди орендодавець не вказав про те, що земельні ділянки відноситься до меліоративних земель. Суд не навів доводів та доказів на підтвердження існування у нього обов`язку самостійно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації ринкової грошової оцінки землі згідно з чинним законодавством, як підстави для зміни розміру орендної плати незалежно від внесення змін до договору оренди землі. Суд першої інстанції не врахував у своїх розрахунках суму грошей у розмірі 10464,59 грн., 10,00 грн., які вже позивач отримав від відповідача. Вказує, що розмір орендної плати випливає із вартості землі, індексація базової ставки плати за рік це теж саме, що індексація вартості землі. У розрахунках застосовується одночасно подвійна індексація, базової ставки орендної плати за рік та індексації ринкової грошової оцінки. Відповідно до ст. 611, 612, 613 ЦК України нарахування пені за прострочення виконання грошового зобов`язання необґрунтоване. Навесні 2018 року виявлені недоліки, які суттєво вплинули на можливість використання земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:001:0001, :04:001:0002, :04:001:0003 для ведення садівництва, у вигляді їх затоплення. За вказаних обставин сторони вирішили призупинити дію договорів і спільно шукати рішення, як привести земельні ділянки до стану який би відповідав умовам кожного з договорів. Наслідки непрацюючої меліоративної системи виявилися настільки суттєвими, що на третій рік пошуку рішення, сторони дійшли висновку, що кожен з договорів не спрямований на вирощування продукції та отримання доходів. Кожен з договорів є таким, що визнається недійсним та вважається розірваним з моменту його підписання. Відповідач земельними ділянками не користувався, оскільки вони перебувають на меліоративних землях внутрішньогосподарської осушувальної меліоративної системи з гончарним дренажем. Використання меліоративних земель з гончарним дренажем для індивідуального садівництва із забудовою може призвести до порушення інфраструктури меліоративної системи та викликати вторинне заболочення. Позивач здав в оренду земельні ділянки, які підтоплюються та заболочуються, за наявності системи меліорації, яка зруйнована та не працює, що не відповідає умовам договору. Орендовані земельні ділянки мають суттєві недоліки, які не відображені в договорах оренди, а саме наявність сервітутів у вигляді межі лісосмуги та проектної дороги. За вказаних обставин у відповідача не виникло грошових зобов`язань за договорами.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, заявник вказує, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторони зробили про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Вказує, що заява про ухвалення додаткового рішення представника позивача подана після закінчення процесуальних строків (ч.1 ст. 246 ЦПК України), то відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України має залишитись без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 березня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Бородянського районного суду Київської області від 23 жовтня 2023 року та додаткове рішення Бородянського районного суду Київської області від 27 листопада 2023 року залишено без змін.

01 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Науменком О.С. подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, яка зареєстрована канцелярією Київського апеляційного суду 02 квітня 2024 року за вх. № 43675, в якій просить судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_2 та ухвалити рішення про розподіл понесених позивачем ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу щодо захисту інтересів ОСОБА_1 та стягнути з відповідача ОСОБА_2 судових витрат в сумі фактично понесених - 9048, 90 грн.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02 квітня 2024 року справу призначено судді-доповідачу.

Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до суду апеляційної інстанції не подавалось.

За правилами частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви представника ОСОБА_1 адвоката Науменка О.С. про ухвалення у справі додаткового рішення та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року

№ 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 141ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі№ 640/18402/19(провадження № К/9901/27657/20).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21 (провадження № 61-19599св21).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі№ 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід також ураховувати позицію Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Науменком О.Г. укладено договір про надання правової допомоги, за умови якого адвокат зобов`язався надавати юридичні та адвокатські послуги щодо захисту інтересів та надання правової допомоги ОСОБА_1

28 листопада 2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Науменком О.Г. укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 28-11/2019 від 28 листопада 2019 року згідно якої сторони в п. 1.2 сторони домовилися, що послуги, які надаються ОСОБА_1 підлягають оплаті з врахуванням витраченого часу роботи адвоката. Вартість норми-години роботи адвоката становить 800, 00 грн. до 1500,00 грн. в залежності від виду наданих послуг. Пунктом 1.4 додаткової угоди № 1 сторони погодили, що по закінченню етапу справи, на якому Науменко О.Г. надавав правову допомогу ОСОБА_1 , Науменко О.Г. направляє ОСОБА_1 акт приймання-передачі виконаних робіт, в якому вказується вартість наданої правової допомоги, з деталізацією видів робіт та дати їх виконання, деталізація понесених витрат супутнього характеру. В разі, якщо протягом п`яти робочих днів з моменту отримання акту, на нього не надійде заперечень ОСОБА_1 , умови такого акту вважаються прийнятими, а суми, які в ньому зазначені, беззаперечно підлягають оплаті.

Відповідно до акту приймання - передачі №1 адвокат Науменко О.Г. виконав та передав, а ОСОБА_1 прийняв надані послуги та понесені витрати у зв`язку із розглядом цивільної справи №939/832/23, в Київському апеляційному суді, згідно з наступним переліком: підготовка відзиву на апеляційні скарги ОСОБА_2 від 28.11.2023 року та 07.12.2023 року на рішення Бородянського районного суду Київської області №939/832/23 від 23.10.2023 року щодо часткового задоволення позову про стягнення боргу за договорами оренди земельних ділянок та додаткове рішення від 27.11.2023 року про здійснення розподілу судових витрат; направлення відзиву ОСОБА_1 , на адресу ОСОБА_2 та адресу Київського апеляційного суду. Вартість наданої послуги 9 000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. Кількість витрачених годин 6(шість) та фактичні витрати понесені позивачем в зв`язку з направленням поштовим зв`язком відзиву на адресу ОСОБА_2 у розмірі 48 (сорок вісім) 90 коп.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 48 від 01 квітня 2024 року адвокат Науменко О.Г. прийняв від ОСОБА_1 кошти в сумі 9 048 (дев`ять тисяч сорок вісім) грн. 90 коп.

Матеріалами справи дійсно підтверджується факт отримання ОСОБА_1 послуг адвоката Науменка О.Г. з надання правової допомоги.

Разом з тим, при визначенні розміру судових витрат, що підлягають відшкодуванню, судова колегія виходить з того, що зазначена апеляційна скарга була подана з приводу орендної плати за договорами оренди трьох земельних ділянок, а перед цим апеляційна скарга відповідачем ОСОБА_4 подавалася з приводу орендної плати за іншим договором та щодо орендної плати за іншу земельну ділянку, де також представництво інтересів іншого позивача здійснював адвокат Науменко О.Г., тобто, на момент подання апеляційної скарги представник позивача ОСОБА_1 був ознайомлений із можливими запереченнями, що стосувались позову, фактично обґрунтування відзиву поданого 23 січня 2024 року, не являлося новим відносно справи за апеляційною скаргою, попередньо розглянутої судом, а відтак, враховуючи категорію справи, рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу ОСОБА_1 послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, судова колегія дійшла висновку, що а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, колегія суддів вважає, що відшкодуванню позивачу підлягають витрати на правову допомогу за рахунок відповідача в сумі 4 600 гривень., понесених в ході апеляційного перегляду справи.

Керуючись ст.ст. 141, 268, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Науменка Олексія Григоровича про ухвалення додаткового рішення, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 600 ( чотири тисячі шістьсот) гривень судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу за наслідками розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна