ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/168/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Приходько Л. А.,

суддів: Бездрабко В. О.,

Пузанової Л. В.,

секретар Доброва К.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю керуюча компанія «Альянс»

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Борисенко Олени Вікторівни діючої від імені ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 жовтня 2021 року у складі головуючого судді Прохоренко В.В.,

встановив:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія «Альянс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала на те, що їй, на праві власності, належить квартира АДРЕСА_1 .

11 лютого 2020 року відбулося залиття вище вказаної квартири, внаслідок пориву трубопроводу централізованого опалення на кухні квартири АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище та на час залиття належала на праві приватної власності відповідачці, ОСОБА_2

14 лютого 2020 року комісією TOB КК «Альянс» обстежено квартиру позивача, за наслідками якого виявлені пошкодження завдані внаслідок залиття, що сталося 11 лютого 2020 року: у коридорі на стелі жовті плями, часткове відшарування шпалер на стінах по периметру коридору; у кухні на стелі жовто-коричневі плями, на стінах часткове відшарування шпалер; у санвузлі суміщеному з ванною кімнатою стеля підшита вагонкою, стіни та підлога облицьовані плиткою, вагонка частково демонтована, стеля волога; у житловій кімнаті № 1 на стелі жовто-коричневі плями, на стінах часткове відшарування шпалер, на підлозі часткове відшарування ламінату, деформація більше ніж 10кв.м.; у житловій кімнаті № 2 на стелі жовті плями, впродовж стіни, яка межує з кімнатою № НОМЕР_1 , на стіні часткове відшарування шпалер; у коридорі, санвузлі, ванній кімнаті, кухні та жилій кімнаті № 1 відсутнє електропостачання, про що складено відповідний акт.

Вказаним вище актом обстеження підтверджується, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбулося з вини власника квартири АДРЕСА_3 , оскільки джерело протікання води до квартири АДРЕСА_4 мало початок з квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 з причин пориву трубопроводу централізованого опалення в результаті самостійного проведення ремонтних робіт на системі опалення та відсутності контролю за його станом.

Згідно з висновком експерта № 39/2020 від 21 вересня 2020 року, складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, на виконання заяви позивача, вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 становить 93808.00 грн. Витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи склали 3270.00 грн.

Також вказує, що внаслідок залиття квартири в результаті винних та неправомірних дій відповідача, їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у порушенні права власності, зокрема внаслідок пошкодження квартири водою, вона зазнала немало страждань та переживань з приводу того, що особа, яка пошкодила її майно та повинна відповідати за свої дії протягом майже року не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки або ж провести ремонтно-відновлювальні роботи. Хвилювання та думки про те, як відновити свою квартиру, тримали її у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинули на відносини в сім`ї та на роботі. Крім того, залиття квартири створило для неї дискомфорт та нервове напруження, оскільки вона постійно відчуває в квартирі сирість, вологу та запах цвілі. Вона не може вільно користуватись майном, відчуваючи та спостерігаючи за тим, яка була квартира до затоплення та після, як змінився інтер`єр у квартирі, та як всі приміщення квартири: ванна, коридор, кухня та житлові кімнати мають сліди від затоплення, які створюють дискомфорт та порушують її спокій, погіршують її настрій, що приводить до психічного розладу та нервових переживань. Наведені вище обставини погіршують її психологічне становище.

Вона втратила немало часу на обстеження квартири, проведення експертизи, отримання правової допомоги фахівця в галузі права з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання консультацій, необхідних документів для підтвердження розміру шкоди та доведення вини особи винної в її заподіянні, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім`ю та роботу.

Крім того, вона не має можливості здійснити самостійно за власні кошти ремонт квартири, оскільки для неї сума вартості ремонтно-відновлювальних робіт є досить значною. Вказані вище обставини спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання. Замість добровільного відшкодування причиненої шкоди відповідачка продала квартиру АДРЕСА_3 і виїхала в інше місце проживання. Це створює додаткові переживання і відчуття несправедливості, ігнорування і безпорадності у вирішенні створеної відповідачем проблеми.

Визначаючи розмір грошової компенсації моральної шкоди позивачка виходила з мінімального розміру заробітної плати та тривалості часу з моменту залиття квартири до часу звернення до суду, та оцінює заподіяну моральну шкоду у розмірі 57784.00 грн.

З огляду на наведене позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 93808.00 грн., понесені витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3270.00 грн., причинену моральну шкоду у розмірі 57784.00 грн. та судовий збір.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 93808.00 грн., витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3270.00 грн., спричинену моральну шкоду у розмірі 10000.00 грн. та судовий збір у розмірі 1124,36 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем доведено розмір завданої їй матеріальної шкоди, протиправність дій відповідача та причинний зв`язок між ними, а відповідач відповідно до вимог ст.81 ЦПК України це не спростувала і не довела відсутність своєї вини, що є її процесуальним обов`язком згідно з презумпцією вини завдавача шкоди.

Частково задовольняючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд врахував характер та обсяг моральних страждань, їх тривалості та вимоги розумності і справедливості.

В апеляційній скарзі адвокат Борисенко О.В. діючи від імені ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказувала на те, що відповідач у встановленому процесуальним законом порядку не була проінформована про відкриття провадження у даній цивільній справі, що позбавило її права на доступу до правосуддя, на формування та викладення своєї правової позиції перед судом, і як наслідок на захист законних прав та інтересів.

Висновок суду про наявність її вини у заподіяної позивачу шкоді ґрунтується лише на припущеннях.

16 лютого 2020 року між позивачем та відповідачем була досягнута домовленість щодо досудового врегулювання спору, відповідно до якої компенсація вартості ремонту, розмір якої згідно акту обстеження становила 37000.00грн, має бути перерахована на картковий рахунок доньки позивача, ОСОБА_3 . Також відповідач написала боргову розписку про зобов`язання виплатити 37000.00грн. в рахунок компенсації заподіяної шкоди. Строк виконання зобов`язання в розписці не встановлено, вказана розписка зберігається у позивача. На виконання домовленості ОСОБА_2 здійснені платежі на загальну суму 7517.59грн. Вказані обставини залишилися поза увагою суду.

Судом першої інстанції призначена судова будівельно-технічна експертиза з порушенням цивільного процесуального законодавства.

Визначений судом розмір грошового відшкодування моральної шкоди не відповідає засадам розумності та справедливості, та є надмірним. Крім того позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення нею фізичних або душевних страждань.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 , адвокат Борисенко О.В., приймаючи участь в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. Просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що, на її думку, рішення суду є законним та обґрунтованим. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Інші учасники справи будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, зі змісту вказаної норми права вбачається, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. З врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

З огляду на вказане та враховуючи передбачені чинним процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи, який не з`явився в судове засідання та не повідомили причини своєї неявки.

Відповідно до частини першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте вказаним вимогам відповідає не в повній мірі.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України суд першої інстанції звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2

Згідно інформації Центра надання адміністративних послуг м. Южноукраїнськ Миколаївської області від 28 грудня 2020 року за №2447 ОСОБА_2 зареєстрована за адресом АДРЕСА_5 з 26 липня 1973 року по теперішній час.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2021 року було прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Копія вказаної ухвали направлена судом на адресу ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання.

Частиною 6 статті 272 ЦПК України визначено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За інформацією, отриманою з сайту ПАТ «Укрпошта» за кодовим ідентифікатором на квитанції ХД АТ Укрпошта про відправлення рекомендованого листа, відправлення прийняте у м. Херсоні - 24 березня 2021 року, відправлення у точці доставки у м. Южноукраїнськ - 26 березня 2021 року, відправлення не вручено під час доставки (інші підстави) - 26 березня 2021 року, повернуто за зворотною адресою - 26 квітня 2021 року.

Така відмітка причин не вручення відправлення у поштовому повідомленні як «інші причини» не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони щодо відкриття провадження у цивільній справі, зокрема не визначає, чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «ТОВ Будінвест проти України від 19 жовтня 2023 року (пункти 6, 7) вказав, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності провадження (рішення у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), 23 червня 1993 року, § 63, серія A, № 262), вимагає, щоб особа, проти якої було розпочато провадження, повинна бути проінформована про цей факт (Діліпак і Каракая проти Туреччини, № 7942/05 і 24838/05, § 77, 4 березня 2014 р.).

Принцип рівності сторін вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в суттєво невигідне становище порівняно з опонентом (див. Avotiтр проти Латвії). [GC], № 17502/07, § 119, ЄСПЛ 2016, і Dombo Beheer B.V. проти Нідерландів, 27 жовтня 1993 р., § 33, серія A, № 274).

Кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, включаючи апеляцію іншої сторони, і прокоментувати їх.

На карту поставлено впевненість сторін у справі, яка ґрунтується, серед іншого, на усвідомленні того, що вони мали можливість висловити свою точку зору щодо кожного документа у справі (див. Beer проти Австрії, № 30428/96, §§ 17-18, 6 лютого 2001 р.).

Таким чином, національні суди можуть пересвідчитися, що їхні повістки чи інші документи надійшли сторонам достатньо завчасно, і, у відповідних випадках, зафіксувати свої висновки в тексті рішення (див. Ганкін та інші проти Росії). , № 2430/06 та інші, § 36, 31 травня 2016 р.).

Якщо судові документи не будуть належним чином вручені учаснику судового процесу, він чи вона можуть бути позбавлені можливості захищати себе під час провадження (див. Заводнік проти Словенії, № 53723/13, § 70, 21 травня 2015 р., з подальшими посиланнями).

Враховуючи, що невручення у належний спосіб ухвали про відкриття провадження у справі позбавило ОСОБА_2 права захищати свої інтереси у цій справі, висловлювати свої доводи та заперечення проти доводів позивача, надавати докази на підтвердження своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що рішення суду має бути скасовано з підстав визначених статтею 376 ЦПК України та ухвалено нове рішення по суті заявлених вимог.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 січня 2011 року, на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

З акту комісії ТОВ КК «Альянс», затвердженим директором ТОВ КК «Альянс», від 14 лютого 2020 року вбачається, що підтоплення квартири АДРЕСА_1 , вище розташованою квартирою АДРЕСА_3 сталося 11 лютого 2020 року.

В ході обстеження виявлено:

- коридор: на стелі жовті плями, часткове відшарування шпалер на стінах по периметру коридору;

- кухня: на стелі жовто-коричневі плями, на стінах часткове відшарування шпалер;

- санвузол, суміщений з ванною кімнатою: стеля підшита вагонкою, стіни та підлога облицьовані плиткою, вагонка частково демонтована, стеля волога;

-житлова кімната № 1: на стелі жовто-коричневі плями, на стінах часткове відшарування шпалер, на підлозі часткове відшарування ламінату, деформація більше ніж 10 кв.м.;

- житлова кімната № 2: на стелі жовті плями (впродовж стіни, яка межує з кімнатою № НОМЕР_1 ), на стіні часткове відшарування шпалер;

- у коридорі, санвузлі, ванній кімнаті, кухні та жилій кімнаті № 1 відсутнє електропостачання.

Згідно висновку комісії підтоплення квартири АДРЕСА_4 сталося 11 лютого 2020 року в результаті пориву трубопроводу централізованого опалення на кухні квартири АДРЕСА_2 . Порив усунений квартирою АДРЕСА_2 11 лютого 2020 року.

Власником квартири АДРЕСА_3 , станом на 11 лютого 2020 року була ОСОБА_2 , що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу квартири від 23 липня 2020 року.

Згідно висновку експерта №39/20 складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи 21 вересня 2020 року на виконання заяви ОСОБА_1 про призначення експертизи та підготовленого для подання до суду в порядку статті 106 ЦПК України, вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 становить 93808.00грн.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди - один із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статті 16 ЦК України.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України)

Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

Важливим елементом доказування підстав для стягнення шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та шкодою потерпілої сторони. Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

При цьому, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності судочинства, позивач звільняється від обов`язку доказування вини відповідача у заподіянні шкоди.

Так, частиною 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин (аналогічна усталена правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 686/10520/15, від 08.05.2018 у справі № 922/2026/17, від 21.09.2018 у справі № 910/19960/15). 15 листопада 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 907/327/18.

Статтею 1192 ЦК України визначені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілої особи. Так, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі(передати річ того є роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Надані позивачем та досліджені судом докази у своїй сукупності дають ґрунтовну можливість дійти висновку про наявність підстав для покладення цивільно-правової відповідальності за заподіяну позивачу, внаслідок залиття квартири, шкоду на відповідача.

Так, з дослідженого судом акту комісії ТОВ КК «Альянс», затвердженим директором ТОВ КК «Альянс», від 14 лютого 2020 року вбачається, що причиною затоплення квартири позивачки, що сталося 11 лютого 2020 року, є порив трубопроводу централізованого опалення на кухні квартири АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище, та належала на цей час ОСОБА_2 .

Також вказаним актом зафіксовані пошкодження оздоблення квартири позивачки, виявлені в ході її огляду членами комісії.

Ні в апеляційній скарзі, ні під час розгляду справи стороною відповідача ні факт затоплення, ні його причини та наслідки не заперечувалися.

Жодних обставин та доказів на спростування своєї вини у заподіянні шкоди майну ОСОБА_1 , відповідачем суду не зазначено та не надано.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вини відповідача позбавлені правового обґрунтування, оскільки, як вже зазначалось вище цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини саме завдавача шкоди. Проте, на виконання вимог частини 1 статті 81 ЦПК України, ОСОБА_2 не довела відсутність своєї вини у завданні матеріальної шкоди позивачці.

На підтвердження розміру заподіяних внаслідок залиття збитків позивачем поданий, відповідно до вимог частини 1, 5 статті 106 ЦПК України висновок експерта №39/20 складений за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи 21 вересня 2020 року, складений на її замовлення, у якому зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Належних та допустимих доказів на спростування висновків експерта щодо вартості відновлювального ремонту квартири у розмірі 93808.00грн. відповідачем суду не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір заподіяної шкоди був визначений акті огляду квартири та узгоджений сторонами і становить 37000.00грн. не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Так, акт комісії ТОВ КК «Альянс», затверджений директором ТОВ КК «Альянс», від 14 лютого 2020 року не містить жодних даних щодо визначення розміру заподіяної шкоди.

Факт узгодження з ОСОБА_2 розміру шкоди та написання відповідачем розписки про відшкодування шкоди у розмірі 37000.00грн. позивач в судовому засіданні категорично заперечувала, вказавши що у неї такої розписки немає.

Крім того, відповідно до вимог статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

А отже, наявність будь-якої домовленості між сторонами щодо розміру заподіяних збитків, які на час звернення позивачем до суду за захистом своїх прав не були відшкодовані, не мають правового значення для визначення судом розміру збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому.

Надані відповідачем суду копія розписки ОСОБА_3 та платіжні документи щодо перерахунку грошових коштів ОСОБА_2 на картковий рахунок ОСОБА_3 не є належними доказами на підтвердження доводів відповідача, щодо часткового відшкодування заподіяної шкоди. Оскільки розписка ОСОБА_3 не містить будь-яких відомостей, що ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 на отримання грошового відшкодування за заподіяну шкоду від ОСОБА_2 , а платіжні документи не містять відомостей щодо призначення платежу.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачці внаслідок залиття квартири у розмірі 93808.00грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Обґрунтовуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачка вказувала, що через пошкодження її майна (квартири) вона зазнала моральної шкоди. Неправомірні дії відповідачки призвели до її душевних страждань, стану постійного стресу, порушення звичних комфортних умов проживання її, та спричиняє їй не лише моральні страждання, але і змушує звертатись до суду за захистом своїх порушених прав, що потребує не лише матеріальних витрат, а й витрат часу і емоційних затрат, що негативно впливає на здоров`я.

З урахуванням встановлених судом обставин, засад розумності та справедливості, характеру правопорушення, глибини душевних страждань, їх тривалості колегія суддів вважає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 10 000.00грн.

Розподіл судових витрат.

Процесуальні питання розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи (частина третя статті 133 ЦПК України).

Частиною 3 статті 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта може бути підготовлений або на замовлення учасника справи, або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі лише за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша 103 ЦПК України).

Чинне процесуальне законодавство не встановлює обмежень на відшкодування судового збору чи витрат на професійну правничу допомогу, здійснених до відкриття провадження у справі, як таких, що безпосередньо пов`язані з розглядом справи.

Отже витрати у розмірі 3270.00грн. понесені позивачем на складення експертного висновку, підготовленого та отриманого на замовлення сторони у справі до відкриття провадження в цій справі, та який відповідає вимогам статті 102 ЦПК України, безпосередньо пов`язаний з розглядом справи, та врахований судом як доказ, підлягають відшкодуванню.

Також підлягають відшкодуванню витрати понесені позивачем на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1124,36 грн

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Борисенко Олени Вікторівни діючої від імені ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 жовтня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири 93808,00 гривень, в рахунок відшкодування витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи 3270,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн. та в рахунок відшкодування судового збору 1124,36 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 02 травня 2024 року.

Головуючий Л. А. Приходько

Судді: В. О. Бездрабко

Л. В. Пузанова