Справа 206/3911/24
Провадження 2/206/1484/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 вересня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Плінської А.В.,

при секретарі Кобзар Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 09.02.2024 було укладено кредитний договір (оферти) № 09.02.2024-100000023.

Відповідно до договору від 09.02.2024 та квитанції про перерахунок коштів, ОСОБА_1 09.02.2024 отримала кредитні кошти у розмірі 8000 грн.

Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 21.03.2024 утворилась заборгованість у розмірі 13736,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн., по процентам в розмірі 4536,00 грн, та комісія 1200,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Ухвалою судді від 29.07.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадженням з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно позову просить справу розглядати за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує.

Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, з заявами та клопотаннями не звертався.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд доходить наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 09.02.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 09.02.2024-100000023, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 09.02.2024 та заявки від 09.02.2024, які підписано шляхом застосування цифрового підпису та одноразового ідентифікатора.

Сторони уклали договір на наступних умовах: сума кредиту - 8000 грн., строк на який надається кредит - 42 дні з дати його надання; фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за один день, комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1200,00 грн.

09.02.2024 відповідач ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у розмірі 8000 грн. (а.с.19).

ОСОБА_1 була ознайомлена з загальною вартістю кредиту для споживача та реальною річною процентною ставкою за договором № 09.02.2024-100000023 від 09.02.2024 та паспортом споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування (а.с.33).

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості заборгованість відповідача становить розмір 13736,00 грн., що складається з:

- 8000 грн. (основний борг);

- 1200 грн. комісія;

- 4536,00 грн. (проценти) (а.с.12).

Частиною першою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 13736,00 грн. та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 3, 12, 81, 141, 265, 280-289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ТОВ "Споживчий центр", , місцезнаходження за адресою: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А. заборгованість у розмірі 13736,00 грн., а також витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Плінська А.В.