Справа №676/3319/21
Номер провадження 2/676/67/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Кам`янець - Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Бондаря О.О.

з участю секретаря судового засідання Коротун В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що за час спільного проживання у шлюбі, який розірвано 22.11.2018 року, подружжям було придбано два автомобіля. На момент подачі позову автомобілі знаходяться у користуванні відповідача, він надає послуги з перевезення пасажирів на місцевих маршрутах. Добровільно розподілити подружнє майно відповідач не бажає. Позивачка просить виділити у її власність, та зобов`язати ОСОБА_2 передати мені ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 автомобіль БАЗ, модель 2215, 2005 року виробництва, об`єм двигуна 2285 куб.см., виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль VOLKSWAGEN LT35D, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2461 куб см., червоного кольору, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 різницю у вартості частки автомобіля VOLKSWAGEN LT35D, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2461 куб см., червоного кольору, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в розмірі 356695,30 грн.

В ході судового розгляду позивачка змінила та збільшувала позовні вимоги і в останніх позовних вимогах просила суд :

-Визнати спільною сумісною власністю дохід, отриманий від здійснення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 КВЕД 49.91 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення з надання послуг перевезення пасажирів на транспортних засобах, які були придбані під час зареєстрованого шлюбу, є предметом поділу майна подружжя і по теперішній час використовуються для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

-Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину загальної суми доходу від здійснення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 за період з 22 листопада 2018 року по теперішній час в сумі чистого доходу за звітністю , що складає 446745 гривень 65 коп. (893491,30/2=446745 гривень 65 коп.) та стягнути на користь ОСОБА_1 1/2 частину чистого доходу в сумі 446745 гривень 65 коп.

-Залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль марки VOLKSVAGEN LT35D, 2003 року випуску, об`єм двигуна 2461 куб см., червоного кольору, VIN - номер НОМЕР_2 та автомобіль марки БАЗ, модель 2215, 2005 року випуску, VIN - номер НОМЕР_5 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину ринкової вартості транспортних засобів у сумі 144746 гривень 65 коп.

-Визнати спільною сумісною власністю будівельні матеріали і меблів, які були вбудовані та вмонтовані під час проведення ремонту в квартирі новозбудованого будинку за адресою АДРЕСА_1 . вартістю 16182,06 гривень та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 вартості вказаних матеріалів в сумі 8091,03 гривень .

Ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 13 липня 2021 року по справі було призначено судову авто-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницького НДЕКЦ МВС України.

24 листопада 2021 року по справі було призначено повторну судову авто-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 22 травня 2023 року було закрито підготовче провадження в справі.

Ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 11 вересня 2024 року закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у власність ОСОБА_1 та зобов`язання ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 , автомобіль БАЗ, модель 2215, 2005 року виробництва, об`єм двигуна 2285 куб.см., стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , різниці у вартості частки автомобіля VOLKSWAGEN LT35D, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2461 куб см., червоного кольору, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в розмірі 356695,30 грн. та прийняти відмову ОСОБА_1 від позову в цій частині.

Позовні вимоги позивачка та її представник ОСОБА_3 позов підтримали і пояснили, що під час перебування сторін в шлюбі сторонами було придбано два транспортних засоби, з застосуванням яких відповідач надавав послуги по перевезенню пасажирів на міському маршруті. З відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 1/2 частина від вартості цих транспортних засобів , також на користь позивачки підлягає стягненню 1/2 частина від прибутку , отриманого позивачем в сумі 446745 гривень 65 коп.

Також під час перебування в шлюбі були придбані будівельні матеріали і меблі , які були вбудовані та вмонтовані під час проведення ремонту в квартирі новозбудованого будинку за адресою АДРЕСА_1 . вартістю 16182,06 гривень на користь позивачки підлягає стягненню 1/2 вартості вказаних матеріалів в сумі 8091,03 гривень. Факт придбання будівельних матеріалів і меблів підтверджується накладними, які знаходяться в матеріалах справи. Крім того позивачка в судовому засіданні пояснила, що чистий дохід від здійснення підприємницької діяльності є дохід за мінусом документально підтверджених витрат.

Представник відповідача - ОСОБА_4 та відповідач позов визнали частково , в частині відшкодування 1/2 частини від вартості транспортних засобів та в частині стягнення 1/2 частини доходу від здійснення підприємницької діяльності в сумі 53237 гривень 43 коп., які підтвердженні висновком аудитора. Позов про відшкодування витрат на придбання будівельних матеріалів і меблів, які були вбудовані та вмонтовані під час проведення ремонту в квартирі новозбудованого будинку за адресою АДРЕСА_1 . вартістю 16182,06 гривень та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 вартості вказаних матеріалів в сумі 8091,03 гривень не визнали посилаючись на ті обставини, що власником квартири АДРЕСА_2 є батько відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 також пояснив, що позивачка при розірванні шлюбу забрала все придбане ними майно і меблі з квартири АДРЕСА_2 , автомобіль БАЗ, модель 2215, 2005 року виробництва був придбаний за кошти батька відповідача після припинення спільного проживання сторін.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що сторони з 29 серпня 2004 року по 22 листопада 2018 року перебували в шлюбі , що підтверджується копією рішення Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 22 листопада 2018 року , справа № 676/7095/18 ( т.1, а.с. 9).

Під час перебування в шлюбі сторонами було придбано 07 листопада 2013 року автомобіль марки VOLKSVAGEN LT35D, 2003 року випуску, об`єм двигуна 2461 куб см., червоного кольору, VIN - номер НОМЕР_2 ( т.1, а.с. 12) та 27 вересня 2018 року автомобіль марки БАЗ, модель 2215, 2005 року випуску, VIN - номер НОМЕР_5 ( т.1, а.с. 67).

З 11 липня 2001 року відповідач зареєстрований фізичною особою - підприємцем , що підтверджується копією витягу ( т.1, а.с. 51 52).

З витягу з Реєстру платників єдиного податку вбачається, що відповідач зареєстрований з 01 січня 2012 року платником єдиного податку другої групи ( т.1, а.с. 50).

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 72 СК України та статтею 372 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

Відповідно до частин другої, четвертої, п`ятої статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

При поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосуванню підлягають положення частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації .

З висновку авто-товарознавчої експертизи від 06 вересня 2021 року за № СЕ-19/123-21/7619-АВ , складеного експертом Хмельницького НДЕКЦ МВС України вбачається, що при проведенні дослідження вартості спірних транспортних засобів використовувався порівняльний підхід ( т.1, а.с. 79) , ринкова вартість автомобіля марки БАЗ, модель 2215, 2005 року випуску, VIN - номер НОМЕР_5 на день складання висновку експерта становила 81633, 00 гривень , а ринкова вартість автомобіля VOLKSVAGEN LT35D, 2003 року випуску, об`єм двигуна 2461 куб см., червоного кольору, VIN - номер НОМЕР_2 та на день складання висновку експерта становила 158475, 00 гривень.

З висновку повторної авто-товарознавчої експертизи від 23 серпня 2022 року за № 3609/3610/21-26, складеного експертом Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз вбачається, що при проведенні дослідження вартості спірних транспортних засобів використовувався принцип заміни вартості залежно від попиту та пропозиції ( т.1, а.с. 174) та враховувались вимоги п. 7.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів ( т.1, а.с. 171) та проведено розрахунки на основі цін на ідентичні транспортні засоби ( т.1, а.с. 174, сторінка 12 висновку експерта) , ринкова вартість автомобіля марки БАЗ, модель 2215, 2005 року випуску, VIN - номер НОМЕР_5 на день складання висновку експерта становила 82076, 00 гривень , а ринкова вартість автомобіля VOLKSVAGEN LT35D, 2003 року випуску, об`єм двигуна 2461 куб см., червоного кольору, VIN - номер НОМЕР_2 та на день складання висновку експерта становила 207417, 00 гривень.

При вирішенні спору в частині визначення вартості колісних транспортних засобів суд враховує висновок повторної авто-товарознавчої експертизи від 23 серпня 2022 року за № 3609/3610/21-26, складеного експертом Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз , оскільки при проведенні дослідження вартості транспортних засобів експерт більш детально визначив технічний стан транспортних засобів, а також те, що внаслідок збільшення індексу інфляції порівняно з датою проведення попередньої експертизи також збільшилась ринкова вартість транспортних засобів в гривневому еквіваленті.

Враховуючи, що сторони згідні з застосуванням такого способу захисту прав та законних інтересів позивача , як виділення спірних транспортних засобів відповідачу зі сплатою позивачці компенсації 1/2 частини їх вартості, то спірні транспортні засоби підлягають виділенню у власність відповідачу , а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1/2 частина від вартості транспортних засобів 144746 гривень 50 коп. ((82076, 00 гривень +207417, 00 гривень.)/2).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право на звернення до суду гарантується чинним законодавством і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду. Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2022 року (справа №908/976/19), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 січня 2024 року у справі №523/14489/15-ц виснувала, що при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна (пункт 70).

Отже, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги :

- про визнання спільною сумісною власністю доходу, отриманого від здійснення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 КВЕД 49.91 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення з надання послуг перевезення пасажирів на транспортних засобах, які були придбані під час зареєстрованого шлюбу, є предметом поділу майна подружжя і по теперішній час використовуються для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку,

- про визнання спільною сумісною власністю будівельних матеріалів і меблів, які були вбудовані та вмонтовані під час проведення ремонту в квартирі новозбудованого будинку за адресою АДРЕСА_1 . вартістю 16182,06 гривень не є ефективним способом захисту порушеного права, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 1/2 частини прибутку від здійснення підприємницької діяльності підлягають частковому задоволенню.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 523/14489/15-ц, провадження № 14-22цс20, постанова від 23 січня 2024 року, п. 124, 125, 129 зробила висновок , що поділ доходу від здійснення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем між подружжям здійснюється відповідно до ст. 70 СК України.

При поділі доходу від здійснення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем необхідно враховувати, чи був він використаний проти волі іншого з подружжя та чи використаний в інтересах сім`ї. Якщо відповідач використав дохід від здійснення підприємницької діяльності на свій розсуд, проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховала його, такі кошти слід було б врахувати при поділі. Доходом платника єдиного податку для фізичної особи - підприємця є: дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); вартість безоплатно отриманих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг); винагороди за договорами доручення, комісії, транспортного експедирування, агентськими договорами (без урахування транзитних сум) (пункти 292.1, 292.3, 292.4 статті 292 Податкового кодексу України). Тобто ці кошти включають у себе не лише чистий прибуток підприємця, який є об`єктом спільної сумісної власності подружжя в розумінні частини другої статті 61 СК України, але й кошти від собівартості виготовлення та реалізації продукції.

При вирішенні спору про поділ 1/2 частину загальної суми доходу від здійснення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 суд враховує, що вказаний в Податкових деклараціях платника єдиного податку фізичної особи підприємця ОСОБА_2 за 2019 , 2020 , 2021 роки не є чистим доходом , оскільки в цих деклараціях відображаються суми вартості сплачених послуг за перевезення пасажирів без врахування сум витрат на заробітну плату водія, ремонт транспортних засобів та придбання запчастин, придбання палива, сплату страхових платежів, які поніс відповідач при здійсненні підприємницької діяльності.

Також суд враховує, що сторони проживали окремо , дохід , отримувався відповідачем за рахунок майна, придбаного під час перебування в шлюбі і даний дохід відповідачем не використовувався в інтересах співвласників майна.

Також суд враховує пояснення позивачки , дані нею в судовому засіданні, що доходом, який підлягає поділу є дохід за мінусом документально підтверджених витрат за період по 27 жовтня 2022 року дату подання останньої заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину загальної суми доходу від здійснення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 за період з 22 листопада 2018 р. по 31 грудня 2018 року слід відмовити.

При відмові в задоволенні позову суд враховує, що позивачем та відповідачем не було подано суду доказів отримання відповідачем доходів від здійснення підприємницької діяльності з використанням спірних транспортних засобів для перевезення пасажирів на міських маршрутах за період з 22 листопада 2018 р. по 31 грудня 2018 року.

Відповідач з цього приводу в ході розгляду пояснив, що рішення суду про розірвання шлюбу від 22 листопада 2018 року набрало законної сили 27 грудня 2018 року і він не вважав за доцільне подавати суду відомості про доходи за цей час.

Враховуючи, що позивачем не було надано суду достовірних доказів про отримання доходу відповідачем за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2021 року, які надані відповідачем.

Відповідачем було визначено , що в 2019 році ним було отримано чистий дохід в сумі 31623 гривні 38 коп. ( Т. 2, а.с. 4).

З приводу суми доходу за 2019 2020 роки відповідач пояснив, що тоді був карантин і тому дохід не міг бути високим.

Чистий дохід відповідача за 2020 рік відповідачем визначено 15749 гривень 92 коп. ( т.2, а.с. 72).

Чистий дохід відповідача за 2021 рік становив 85513 гривень 96 коп. ( т.2, а.с. 127).

Чистий дохід відповідача за 2022 рік судом визначено за аналогією в сумі 71260 гривень (85513 гривень 96 коп. /12 місяців х 11 місяців) з врахуванням розміру чистого доходу відповідача за 2021 рік оскільки сторонами не було надано доказів про чистий дохід відповідача за період з 01 січня 2022 року по 27 жовтня 2022 року.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню чистий дохід в сумі 102073 гривень 50 коп. (( 31623 гривні 38 коп. + 15749 гривень 92 коп.+ 85513 гривень 96 коп. +71260 гривень) /2).

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 вартості будівельних матеріалів і меблів, які були вбудовані та вмонтовані під час проведення ремонту в квартирі новозбудованого будинку за адресою АДРЕСА_1 в сумі 8091,03 гривень відмовити.

При відмові в задоволенні позову в цій частині суд враховує, що квартира АДРЕСА_2 не є власністю відповідача, а вартість невід`ємних поліпшень може відшкодовуватись власником квартири , а не відповідачем і ці невід`ємні поліпшення не відносяться до спільного майна подружжя.

Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог про визнання спільною сумісною власністю доходу, отриманого від здійснення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 КВЕД 49.91 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення з надання послуг перевезення пасажирів на транспортних засобах, які були придбані під час зареєстрованого шлюбу, є предметом поділу майна подружжя і по теперішній час використовуються для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку в сумі 446745 гривень 65 коп. відмовлено, а позивачем за розгляд справи судом було сплачено судовий збір в сумі 4645 гривень 00 коп., то в стягненні з відповідача судового збору в сумі 4644 гривень 00 коп. слід відмовити.

Враховуючи задоволення позову в частині виділу у власність відповідача транспортних засобів та стягнення з відповідача 1/2 частини вартості спірних транспортних засобів , то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати в виді витрат на проведення авто товарознавчої експертизи в сумі 4461 гривень 86 коп.

Враховуючи, що позов задоволено в частині стягнення з відповідача 1/2 частину загальної суми доходу від здійснення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 за період з 01 січня 2019 року по 27 жовтня 2022 року в сумі 102073 гривень 50 коп. та 1/2 частину ринкової вартості транспортних засобів у сумі 144746 гривень 65 коп. то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1% від цієї суми 2468 гривень 19 коп.

Враховуючи, що позивачем не було сплачено судовий збір з позовної вимоги про визнання спільною сумісною власністю будівельних матеріалів і меблів, які були вбудовані та вмонтовані під час проведення ремонту в квартирі новозбудованого будинку за адресою АДРЕСА_1 . вартістю 16182,06 гривень та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 вартості вказаних матеріалів в сумі 8091,03 гривень а в задоволенні позову в цій частині відмовлено, то з позивача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 991 гривню 36 коп., з яких 908 гривень з позовних вимог про визнання права спільної сумісної власності на будівельні матеріали і меблі та 80 грн. 91 коп. - 1 % від вартості будівельних матеріалів і меблів бо судовий збір визначається від ціни всіх позовних майнового характеру та 1 грн. 45 коп. різниця між сплаченим судовим збором 4665 гривень 00 коп. та 1 % від суми позовних вимог 446745 гривень 65 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258 260, 263 265 ЦПК України , суд, -

Вирішив :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину загальної суми доходу від здійснення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 за період з 01 січня 2019 року по 27 жовтня 2022 року в сумі 102073 гривень 50 коп.

В стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину загальної суми доходу від здійснення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 за період з 22 листопада 2018 р. по 31 грудня 2018 року відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю доходу, отриманого від здійснення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 КВЕД 49.91 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення з надання послуг перевезення пасажирів на транспортних засобах, які були придбані під час зареєстрованого шлюбу, є предметом поділу майна подружжя і по теперішній час використовуються для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку, визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину загальної суми доходу від здійснення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 в сумі 446745 гривень 65 коп. відмовити.

Залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль марки VOLKSVAGEN LT35D, 2003 року випуску, об`єм двигуна 2461 куб см., червоного кольору, VIN - номер НОМЕР_2 та автомобіль марки БАЗ, модель 2215, 2005 року випуску, VIN - номер НОМЕР_5 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину ринкової вартості транспортних засобів у сумі 144746 гривень 65 коп.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю будівельних матеріалів і меблів, які були вбудовані та вмонтовані під час проведення ремонту в квартирі новозбудованого будинку за адресою АДРЕСА_1 . вартістю 16182,06 гривень та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 вартості вказаних матеріалів в сумі 8091,03 гривень відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 4461 гривень 86 коп. , витрати за надання правничої допомоги в сумі 7000 гривень, судовий збір в сумі 2468 гривень 19 коп.

В стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 4665 гривень 00 коп. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 991 гривню 36 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ).

Повне рішення складено 16 вересня 2024 року.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Бондар О.О.