Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Д О Д А Т К О В Е

Єдиний унікальний номер №943/1682/23

Провадження № 2-др/943/4/24

01 травня 2024 року м. Буськ Львівська область

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Шендрікової Г.О.

за участю секретаря судового засідання Ладиги С.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Буську заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №943/1682/23,

встановив:

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 15 квітня 2024 року по цивільній справі № 945/1682/23 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гуртова Тетяна Іванівна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням позовні вимоги задоволено.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу, які становлять 8 500,00 гривень.

Учасники справи в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч.2, 3 ст.270 ЦПК України).

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Судом встановлено, що відповідач не визнав позов в частині заявлених вимог на правову допомогу.

Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат:

1) їх дійсність;

2) необхідність;

3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у статті 133, статтях 137, 141 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як встановлено судом, між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір про надання правової допомоги від 08.05.2023 року, предметом якого є надання клієнту правничої допомоги щодо усунення власнику перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 3 додаткової угоди до договору про надання правової допомоги адвокатом від 08 травня 2023 року вартість послуг становить 8 000,00 гривень.

Згідно звіту про виконану роботу за договором про надання правової допомоги вартість виконаних робіт складає 8 500,00 грн. ОСОБА_1 підтвердив, що робота виконана адвокатом відповідає його вимогам. Зауважень та претензій по якості, обсягу та/або вартості немає.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі, оскільки позивач не звільняється від сплати витрат на правову допомогу.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю то суд вважає, що і вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, які слід стягнути з відповідачів на користь позивача, необхідно задовольнити повністю.

Таким чином, оскільки заява про витрати на професійну правничу допомогу надійшла до Буського районного суду після ухвалення рішення, тому існує необхідність ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.270 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Ухвалити додаткове рішення, яким задовольнити вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гуртова Тетяна Іванівна до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням.

Стягнути з відповідачівОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне додаткове рішення складено: 01.05.2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Представник позивача: адвокат Гуртова Тетяна Іванівна.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя: Г. О. Шендрікова