Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/1262/24
Справа № 279/2866/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Пригоцькою Я.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу №279/2866/24 за ОСОБА_1 до Ушомирської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно ,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка за життя заповіла їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями та все майно, яке буде належати їй на день смерті. Таким чином, після смерті матері ОСОБА_2 відкрилась спадщина за заповітом. В Коростенській районній державній нотаріальній конторі після смерті матері було відкрито спадкову справу №333/1997 та 25.11.1997 року за реєстром №2824 на її ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади. В даний час виникла необхідність в оформленні спадщини за заповітом після смерті матері, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав їй згідно записів погосподарської книги №4 за 1996-2000 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 .

23.04.2024 року звернувшись до Другої Коростенської державної нотаріальної контори із заявою щодо оформлення спадкових прав після смерті матері на вищевказане майно (житловий будинок) та отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, однак державний нотаріус відмовила у його видачі, посилаючись на те, що під час розгляду документів встановлено, що не підтверджується факт родинних відносин між нею та матір`ю ОСОБА_2 , а саме, у посвідці про народження матері вказано ОСОБА_3 , а згідно свідоцтва про смерть вказано ОСОБА_2 . Крім того, державний нотаріус зазначила, що довідка сільської ради про належність будинку її матері не є правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності спадкодавця.

Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за законом чи заповітом після смерті матері немає, що підтверджується інформаційним листом Другої Коростенської державної нотаріальної контори від 23.04.2024 № 200/01-16.

Просить встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється їй матір`ю, та визнати за нею право власності на житловий будинок із надвірними будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_1 , який належав її матері ОСОБА_2 , яка померла18.04.1997 року.

Позивачка вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. Представник відповідача надав письмову заяву про згоду на розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ушомир Коростенського району Житомирської області у віці 81 років померла ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.04.1997 року, після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, у масі якої є житловий будинок по АДРЕСА_1 .

При зверненні до нотаріальної контори, позивачка отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки існують розбіжності в правовстановлюючих документах, а саме в посвідці про її нарождення № НОМЕР_3 вказано мати ОСОБА_3 , в свідоцтві про смерть зазначена ОСОБА_2 , та згідно наданих документів у позивачки відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначений будинок.

На підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини було відкрито спадкову справу №333/1997 та 25.11.1997 року за реєстр. №2824 на її ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади (відповідь нотаріуса від 23.04.2024 №200/01-16).

Інші спадкоємці із заявами про прийняття(відмову) не зверталися. Спадкодавицею було складено заповіт на користь позивачки, посвідчений ОСОБА_4 секретарем виконкому Ушомирської сільської ради народних депутатів Коростенського району Житомирської області 11 лютого 1997 року, зареєстрований в реєстрі за №12, дублікат якого виданий ОСОБА_5 , секретарем Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області 07 лютого 2020 року зареєстрованого у реєстрі за № 13, яким ОСОБА_2 заповіла позивачці як своїй дочці все своє майно. Згідно довідки Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 07.02.2020 року №333, житловий будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 , згідно запису в погосподарській книзі № 4 за 1996-2000 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 , рік забудови 1960. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язів(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Враховуючи той факт, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась за заповітом, у якому зазначено, що спадкоємцем є ОСОБА_1 , то встановлення родинних зв`язків між спадкоємцем та спадкодавцем не є правовстановлюючим для позивача. Крім того, факт того, що позивач отримала право на частину спадкового мацйна у виді грошового вкладу, свідчить про те, що вказаний факт нотаріусом не оспорювався.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.1216,1218 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати право власності ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 (сто три), який належав померлій ОСОБА_2 на підставі запису в погосподарській книзі №4 за 1996-2000 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 , рік забудови 1960 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Ушомирська сільська рада, місце знаходження: 11571, Житомирська область, Коростенський район, с. Ушомир, вул. Березюка, 15, .

Суддя Волкова Н.Я.