Справа № 766/6807/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2024 Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Скрипніка Л.А.,

секретаря судового засідання Бівалькевич А.Р.

за участю заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 02 травня 2024 року звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно її колишнього співмешканця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Обґрунтовує свої вимоги тим, що вона деякий час проживала у цивільному шлюбі разом із ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , з яким знайома починаючи з листопада 2021 року. Через певний час спільного проживання ОСОБА_2 почав зловживати алкогольними напоями, перестав приймати ліки, які саме заявниці не відомо, проте які приймав раніше, та через певний час стан ОСОБА_2 став змінюватися на гірше, а саме він почав висловлювати погрози у бік заявниці, виражався нецензурною лайкою, чинив психологічна насильство, періодично спричиняв їй тілесні ушкодження, почав контролювати заявницю, переслідувати, у зв`язку із чим заявниця була змушена викликати поліцію. Так, зокрема 24.04.2024 року кривдник попри заборону заявниці увійти до подвір`я за адресою її мешкання, шляхом злому калитки, проник на подвір`я за місцем мешкання заявниці, внаслідок чого остання була змушена викликати поліцію , співробітниками якої стосовно ОСОБА_2 було виписано терміновий заборонний припис. 01.05.2024 року у лікарні у заявниці були зафіксовані численні забої садна та гематоми. Вказує про те, що насильство з боку ОСОБА_2 здійснюється в її бік систематично, а характер та агресивність дій з його боку щоразу посилюються. З огляду на впевненість заявниці в тому, що протиправні дії з боку кривдника з часом будуть лише посилюватися, що може призвести до ще більш тяжких наслідків, просить суд видати стосовно кривдника обмежувальний припис із урахуванням положень, визначених у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заявниця просила суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_3 на строк до 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження прав, а саме:

-Заборонити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 перебувати в місці фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ,

-Заборонити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 наближатися на відстань до 100 метрів до місця проживання ( перебування), навчання, роботи, інших місць відвідування ОСОБА_1 ;

-Заборонити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб;

Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити вказуючи на неадекватну та небезпечну поведінку ОСОБА_2 стосовно неї, яка не припиняється та постійно посилюється, зокрема із застосуванням до заявниці фізичного насильства.

ОСОБА_3 у визначені судом час та місце судового розгляду заяви не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, з огляду зокрема на встановлені ЦПК України скорочені строки розгляду справи, телефонограмою та направленням смс повідомлення (ч. 9 ст. 128 ЦПК України).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши позицію заявниці, допитавши за її клопотанням свідка подій та дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до переконання про те, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 починаючи з листопада 2021 року знайома із ОСОБА_2 , разом із яким деякий час мешкала у цивільному шлюбі. Проте згодом ОСОБА_2 почав поводити себе агресивно стосовно заявниці (нецензурно лаявся, висловлював погрози, спричиняв тілесні ушкодження). Так, зокрема 24.04.2024 року кривдник увійшов до подвір`я за місцем мешкання заявниці попри заборону останньої, при цьому зламавши калитку та пошкодивши паркан, внаслідок чого заявниця була змушена викликати поліцію, співробітники якої виписали стосовно ОСОБА_2 терміновий заборонний припис, що також у суді підтвердила сама заявниця.

Як вбачається із дослідженого судом термінового заборонного припису серії АА № 428506 стосовно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній 24.04.2024 року близько 20.10 год. за адресою АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно заявниці ОСОБА_1 , через що до кривдника було вжито заходів термінового заборонного припису у вигляді: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборони в будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою.

Згаданий заборонний припис було винесено строком на 5 діб, а саме до 29.04.2024 року включно.

Разом із тим, як вбачається із наданих заявницею в суді пояснень, а також із показань допитаної за її клопотанням в якості свідка ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою заявниці та мешкає із нею по сусідству, яка також була присутня під час складання поліцією вищезгаданого термінового заборонного припису, ОСОБА_2 навіть після винесення поліцією стосовно нього термінового заборонного припису, фактично порушуючи його, не припиняє вчинення стосовно заявниці дій, які підпадають під ознаки домашнього насильства, а саме не зважаючи на припис, яким збуло заборонено кривднику зокрема з`являтися за місцем мешкання заявниці, вже після 24.04.2024 року багаторазово (не менше 2-зх разів на день) з`являється за місцем фактичного мешкання ОСОБА_1 , без дозволу проникає до подвір`я заявниці, виражається стосовно неї нецензурною лайкою, погрожує розправою. Свідок вказала зокрема про те, що бачила як 26.04.2024 року кривдник застосовував до заявниці фізичне насильство.

Окрім цього, як вбачається із дослідженої судом Довідки про відвідування міського травмпункту від 01.05.2024 року, у заявниці ОСОБА_1 убли виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних забоїв, крововиливів та ссаден,які були нею отримані 28.04.2024 року, як зазначено у довідці зі слів заявниці, від побоїв отриманих від ОСОБА_2 ..

З огляду на вищевикладені, встановлені судом обставини справи, в діях ОСОБА_2 вбачається систематичність вчинення ним домашнього насильством стосовно заявниці ОСОБА_1 , яке полягало як у психологічному так і у фізичному впливі.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17 квітня 2019 року по справі № 363/3496/18, суди під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 04 грудня 2019 року по справі № 607/10122/19.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Беручи до уваги наведені обставини, у судовому засіданні встановлено факти регулярного вчинення з боку ОСОБА_2 по відношенню до своєї колишньої співмешканки заявниці по справі ОСОБА_1 , психологічного а також фізичного насилля, з чого вбачається високий рівень вірогідності його продовження чи повторного вчинення, в тому числі із тяжким наслідками, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому суд вважає, що для забезпечення дієвого та ефективного захисту прав заявниці до ОСОБА_2 необхідно застосувати обмежувальний припис.

Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, зокрема щодо обставин вчинення домашнього насильства та його систематичності, суд приходить до висновку, що кривдник ОСОБА_2 систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_1 , з огляду на що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ним насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком саме на 3 (три) місяці, а саме шляхом заборони кривднику перебувати за місцем мешкання заявниці, наближення до заявниці на певну відстань, ведення із заявницею листування, телефонних переговорів а також контактів іншими засобами зв`язку як особисто із нею так і через третіх осіб.

При цьому, визначаючи кривднику обмеження строком саме на 3 (три) місяці суд бере до уваги строк з якого виникли розглядувані судом обставини та їх частоту, а також бере до уваг попередньо застосувавані до кривдника заходи, та враховує приписи ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

При таких обставинах, суд вважає за можливе застосувати обмежувальні заходи вказані заявником проте із урахуванням висновків суду щодо строку застосування таких заходів.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Крім того, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону, програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_1 , наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ним насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно кривдник ОСОБА_2 , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ч. 2 ст.26 ЗУ «Проза побігання та протидію домашньому насильству» строком на 3 (три) місяці.

При цьому, враховуючи встановлені судом обставини справи в частині характеру та частоти вчинюваних кривдником ОСОБА_2 протиправних дій стосовно заявниці, беручи до уваги те, що заявниця мешкає окремо від кривдника, вони не мають спільних дітей та не пов`язані спільним побутом, на переконання суду вирішення питання про наявність підстав для направлення кривдника до уповноваженого органу для проходження програми для кривдників, із урахуванням також того, що при вирішенні такого питання суд має враховувати наявність у особи можливості відвідування відповідних програм, вирішенні даного питання наразі є передчасним.

З огляду на викладене заява підлягає задоволенню.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 141, 263265, 293, 350-5, 350-6, 350-8 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 ) задовольнити.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_3 , строком на 3 (три) місяці із наступними заборонами:

-Заборонити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 перебувати в місці фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ,

-Заборонити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 наближатися на відстань до 100 метрів до місця проживання ( перебування), навчання, роботи, інших місць відвідування ОСОБА_1 ;

-Заборонити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб;

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на профілактичний облік, а також Херсонську міську військову адміністрацію в особі уповноваженого органу.

Допустити рішення суду до негайного виконання. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст рішення проголошено 03.05.2024 року.

Суддя Л.А. Скрипнік