УХВАЛА

30 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 932/19005/19

провадження № 61-5840 ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "ТУЛС", Комунальне житлово - експлуатаційне підприємство "ПІВДЕННЕ" Дніпровської міської ради,

ОСОБА_2 про відшкодування витрат та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2024року клопотання ОСОБА_1 задоволено частково. Призначено по цій справі судову оціночно-будівельну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

У квітні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Дніпровської міської ради на вказану ухвалу. Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу направити для продовження розгляду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Щодо оскарження ухвали суду апеляційної інстанції в частині зупинення провадження у справі

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень частини першої статті 103 ЦПК України Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У силу приписів частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, призначення судом експертизи. Провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи (пункт 9 частини першої статті 253 ЦПК України).

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом суду, зумовленим неможливістю вирішити спір по суті до з`ясування обставин, що мають значення для справи та які можуть бути встановлені лише експертом.

Оскільки для проведення експертизи матеріали справи направляються судовому експерту, і в цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, апеляційний суд скористався своїм законним правом, передбаченим частиною першою статті 252 ЦПК України, зупинити провадження у справі до надходження відповідного висновку.

Частина четверта статті 394 ЦПК України передбачає, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, визначені процесуальним законом підстави для скасування оскаржуваної ухвали апеляційної інстанції в частині зупинення провадження у справі відсутні.

З огляду на вищенаведене, касаційна скарга є необґрунтованою, а її доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Ухвала Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2024 року є законною, правильне застосування судом положень процесуального законодавства є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення.

Щодо оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про призначення експертизи

Оскільки зі змісту касаційної скарги вбачається, що заявник оскаржує ухвалу про призначення експертизи не лише в частині зупинення провадження у справі, натомість вказує на нерозривність процесуальних дій призначення експертизи та зупинення провадження, Верховний Суд вважає за доцільне зазначити таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Стаття 389 ЦПК України є спеціальною нормою процесуального права, яка регламентує право касаційного оскарження судових рішень, однак права на оскарження ухвали апеляційного суду щодо призначення експертизи не передбачає.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, ухвала Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2024 року про призначення експертизи не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України.

Доводи заявника щодо неправомірності та безпідставності призначення судової експертизи, а також про зловживання правом не можуть братися до уваги Верховним Судом з огляду на відсутність правових підстав для касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про призначення судової експертизи окремо від судового рішення по суті спору.

Керуючись частиною першою статті 389, частиною другою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовитиу відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2024року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "ТУЛС", Комунальне житлово - експлуатаційне підприємство "ПІВДЕННЕ" Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 про відшкодування витрат та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара