Справа № 594/1377/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: Губіш О.А.

при секретарі: Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Борщівського районного суду від 30 січня 2013 року. В шлюбі, в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , яка проживає разом з нею. У зв`язку з тим, що, відповідач, як батько малолітньої дитини, самоусунувся від участі у вихованні та утриманні дитини, вона звернулася із позовом до суду і рішенням Борщівського районного суду 26 липня 2012 року постановлено стягнувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн, щомісячно, починаючи з 31 травня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Надалі, за її позовом про збільшення розміру аліментів, рішенням Борщівського районного суду від 19 квітня 2017 року стягнуто з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно і до досягнення нею повноліття.

Виконавчий лист за рішенням суду, вона звернула до виконання і на сьогодні відповідач не має заборгованості зі сплати аліментів. Однак, суми аліментів в розмірі 1000 грн станом на теперішній час на утримання дитини віком 13 років, не вистачає.

Так, з часу присудження відповідачу аліментів, майновий стан дитини змінився, дочка підросла, в неї з`явилися свої вподобання, інтереси. Збільшилися витрати на одяг, взуття, на догляд за дитиною, стали різноманітнішими вподобання в харчуванні дитини. Окрім цього, дитина потребує щоденного повноцінного догляду за її, як матері, участі, потребує повноцінного харчування, доньці необхідно забезпечити фізичний, духовний та моральний розвиток, необхідне щоденне піклування її здоров`ям, потрібні витрати на мобільний телефон. Крім того, вона несе витрати на лікування дочки, оскільки вона має поганий зір і раз в півроку вони проходять обстеження та відповідне лікування. На сьогодні на утримання дочки витрачає близько 10000 грн в місяць.

Поряд з тим, зазначила, що вона офіційно не працює, час від часу виїжджає на роботу за кордон, оскільки коштів на утримання дочки та своє життєзабезпечення не має.

Сам відповідач проживає та офіційно працює в Польщі вже протягом шести років і має там роботу та стабільний дохід, а саме працює на вантажному автомобілі далекобійником. Надати докази його доходу, відповідач відмовився.

А тому, просила суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісячно, і до досягнення нею повноліття.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, відповідач отримав 24 вересня 2024 року.

15 жовтня 2024 року представник відповідача адвокат Гріх Л.В. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає частково, оскільки факти викладені позивачкою у позовній заяві вважає такими, що не відповідають дійсності. Так, у позовній заяві позивачка зазначає про те, що суми аліментів в розмірі 1000 грн на утримання дитини не вистачає. Однак, позивачка не вказує про те, що аліменти відповідачем сплачуються не в сумі 1000 грн щомісячно, а в сумі, що її перевищує. Так, державним виконавцем Кам`янець-Подільського міського відділу ДВС було повідомлено про необхідність сплачувати аліменти у таких розмірах: з 2020 року у сумі 1500 грн щомісячно; з 2021 року - 2700 грн щомісячно; з січня 2022 року і дотепер - в сумі 3000 грн щомісячно. Відповідач своєчасно та в розмірах, що вказував виконавець, проводив та проводить оплату аліментів на користь позивачки поштовими переказами. Дана обставина підтверджується копіями квитанцій про здійснення таких оплат: березень 2022 року 2700 грн; квітень 2024 року - 3000 грн; травень 2024 року 3000 грн; червень 2024 року - 3000 грн; серпень 2024 року 3000 грн; липень 2024 року 3000 грн; вересень 2024 року - 3000 грн; окрім того - на День знань - вересень 2024 року - 2000 грн; до дня народження - вересень 2024 року 2000 грн.

Крім того, представник відповідача зазначив, що у позовній заяві та додатках до неї відсутні будь-які докази, які могли б свідчити про погіршення матеріального стану у родині позивачки та покращення матеріального стану та зміни сімейного стану відповідача. Позивачкою не надано жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що відповідач має можливість сплачувати аліменти саме у розмірі 5000 грн. Також позивачка вказує про необхідність забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку, однак, як саме це виглядатиме у фінансовому плані не вказує. Додатково вказує про витрати на мобільний телефон, але що це за витрати і в якому розмірі не вказує - чи це витрати на обслуговування мобільного зв`язку, чи придбання іншого мобільного телефону - не зрозуміло. Зазначені також витрати на лікування доньки, зокрема лікування зору, однак жодного документального підтвердження немає.

Позивачка підсумовує своє обґрунтування тим, що 1000 грн не може забезпечити потреб дитини. Але чомусь позивачка не зазначає про реальні суми аліментів, що сплачуються відповідачем щомісяця, чим вводить в оману суд, що може призвести до помилкових висновків та прийняття необгрунтованого рішення.

Сам же відповідач після розірвання шлюбу із позивачкою, 02.07.2021 уклав шлюб із ОСОБА_4 . Батьки відповідача є пенсіонерами. Матір, пенсіонерка за віком; батько, пенсіонер по інвалідності. Останній вже тривалий період часу хворіє на важке онкологічне захворювання, лікування потребує значних фінансових затрат. Батьки знаходяться на повному утриманні відповідача, оскільки інших дітей у батьків немає. Станом на сьогоднішній день відповідач має тимчасові підробітки за місцем свого проживання за кордоном.

А тому, з урахуванням викладеного, враховуючи зміну сімейного стану у відповідача - створення нової сім`ї, знаходження на його повному утриманні батьків, щомісячну сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки в сумі 3000 грн, відповідачем позовні вимоги визнаються частково - в сумі 3000 грн.

17 жовтня 2024 року позивачкою подано відповідь на відзив зокрема, щодо тверджень відповідача про те, що нею не надано жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він має можливість сплачувати аліменти саме у розмірі 5000 грн, зазначила, що відповідач сам зазначив про те, що він проживає за кордоном і має там ніби-то тимчасові заробітки. Проте, за кордоном, а саме у Польщі, він проживає і працює вже протягом десяти років та їй відомо, що він постійно працює водієм далекобійником, а тому, має стабільний заробіток, розмір якого він надати не захотів, як і не захотів надати дані про характер свої роботи. Таким чином відповідач з метою ухилення від сплати аліментів, не надав суду всю необхідну інформацію про свій майновий стан.

Посилання відповідача на те, що він 02.07.2021 уклав інший шлюб, не може впливати на розмір аліментів, які він повинен сплачувати на утримання їхньої доньки. Аналогічно не має жодного відношення та обставина, що мати відповідача є пенсіонером за віком, а його батько є пенсіонером по інвалідності та хворіє. Відповідачем не надано суду жодних доказів про те, що батьки перебувають на його утриманні, а його слова про це є голослівними та нічим не підтвердженими. Також не надано суду доказів у потребі такого утримання. Надання доньці коштів на день її народження у сумі 2 000 грн не може розцінюватись як сплата аліментів, так само як і надання коштів у сумі 2 000 грн на день знань. Це була особиста воля відповідача. Окрім того, ці факти якраз і підтверджують ту обставину, що кошти у відповідача є, так як він працює офіційно. Доказом цього є і перерахуванням ним коштів згідно чеків, які надав відповідач. Тому на підставі викладеного просила позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

05 листопада 2024 року представник відповідача адвокат Гріх Л.В. подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів позивач аргументує тим, що визначений до сплати попереднім рішенням суду розмір аліментів є недостатній для задоволення потреб їх з відповідачем доньки, а оскільки відповідач працює за кордоном, то позивачка вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на доньку в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, вказані обставини без долучення відповідних доказів самі по собі не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів. Позивачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження зміни матеріального становища або сімейного стану відповідача, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та інших випадків, передбачених статтею 192 СК України, відсутнє аргументування щодо можливості сплати аліментів у сумі 5000 грн, тому її вимоги не можуть визнаватись у повному обсязі. Батьки відповідача є пенсіонерами. Матір пенсіонерка за віком, батько пенсіонер по інвалідності, вже тривалий період часу хворіє на важке онкологічне захворювання, лікування потребує значних фінансових затрат. Батьки знаходяться на повному утриманні відповідача, оскільки інших дітей у батьків немає. З урахуванням викладеного, враховуючи зміну сімейного стану у відповідача - створення нової сім`ї, знаходженням на його повному утримання батьків, щомісячну сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в сумі 3000 грн, відповідачем позовні вимоги визнаються частково - в сумі 3000 грн.

За таких обставин, дослідивши доводи сторін, докази, якими останні обґрунтовуються, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 січня 2013 року (справа № 1902/1713/2012).

У шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Борщеві Борщівського району Тернопільської області, у сторін народилася дочка ОСОБА_3 ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 21 вересня 2011 року.

Поряд з тим встановлено, що рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2012 року постановлено стягувати з ОСОБА_2 , в користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 400 (чотириста) грн. щомісячно, починаючи з 31 травня 2012 року і до досягнення нею повноліття.

Крім того, рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2017 року у справі №594/477/17 за позовом позивачки до відповідача про збільшення розміру аліментів, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з відповідача аліменти на користь позивачки, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн, кожен місяць, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 27 березня 2017 року і до досягнення нею повноліття.

Рішення суду набрало законної сили 19.06.2017.

На підставі зазначеного рішення суду Борщівським районним судом Тернопільської області 20.06.2017 видано виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів.

07.07.2017 старшим державним виконавцем Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Струк Р.В. винесено постанову серії ВП №54241104 про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа, і як зазначила позивачка у позовній заяві, відповідач не має заборгованості зі сплати аліментів.

Разом з тим встановлено, що позивачка разом із дочкою проживає в АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також зареєстровані та проживають її мати та брат. Наведене підтверджується довідкою ЦНАП Борщівської міської ради №956 від 04.09.2024.

На даний час позивачка ніде не працює, що підтверджується копією трудової книжки серія НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України "Пpo Державний бюджет на 2024 рік" з 01.01.2024 встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 3196,00 грн.

Відповідно до положень ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка в позовній заяві посилається на те, що на утримання дочки витрачає близько 10000 грн в місяць, зокрема з часу присудження відповідачу сплати аліментів, збільшилися витрати на догляд за дитиною, стали різноманітнішими вподобання в харчуванні дитини.Крім того, дитина хворіє, має поганий зір, і раз в півроку проходить обстеження і лікування.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивачка, як одержувач аліментів, заявила вимоги про зміну розміру аліментів шляхом його збільшення та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн на утримання дитини щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що з часу присудження відповідачу сплати аліментів, майновий стан дитини та відповідача змінився, а тому вважає, що стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн щомісячно задовольнить потреби в утриманні їхньої дитини.

У зв`язку з наведеним вище, враховуючи визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище дитини та платника аліментів, яке змінилося від часу ухвалення судового наказу про стягнення аліментів, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та змінити розмір аліментів, визначений рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2017 року в справі 594/477/17 і збільшити присуджений до сплати розмір аліментів до 4000,00 грн на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття, з урахуванням індексу інфляції, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини вважає таким, що буде відповідати вимогам закону та захистить права дитини.

Разом з тим, суд враховує те, що відповідач не подав будь яких доказів свого матеріального стану, при цьому не заперечив того, що працює за кордоном та отримує там заробітну плату. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що його батьки, які є пенсіонерами, зокрема, мати за віком, а батько по інвалідності, перебувають на його утриманні, крім того, ним не наведено доказів, що у зв`язку з одруженням, його матеріальний стан погіршився.

З огляду на те, що згідно ЗУ Про судовий збір позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Збільшити визначений рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2017 року в цивільній справі № 594/477/17 розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 4000 ( чотири тисячі) грн щомісячно з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони по справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: