Справа № 456/4083/23 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д.
Провадження № 22-ц/811/3598/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

З участю: представника АТ "Державний ощадний банк України"-адвоката Мірошнікова П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 456/4083/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Галицького районного суду м.Львова від 13.11.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України",- про визнання протиправними дій, зобов"язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди

в с т а н о в и в :

01 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання протиправними дій, зобов"язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір щодо комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

За умовами вказаного договору відповідач відкрив позивачу поточний пенсійний рахунок та видав банківську картку на умовах тарифного пакету "Стандартний". Строк його банківської картки закінчився у 2020 році.

Оскільки позивач перебуває у Канаді, він не зміг особисто відновити її дію і як наслідок не зміг отримувати пенсійні виплати.

22 липня 2022 року він видав довіреність третій особі, яку автентифікував у Заступника Реєстратора Міністерства Генерального Прокурора провінції Британська Колумбія, а також легалізував довіреність у Генеральному консульстві України в Едмонтоні.

12 жовтня 2022 року довірена особа позивача звернулася у відділення "Ощадбанку" з усіма необхідними документами, однак у реалізації прав довіреної особи було відмовлено, а позивач не зміг отримати пенсію, яка знаходилась на банківських рахунках.

Позивач ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, просив:

-визнати протиправними дії АТ "Ощадбанк" щодо невизнання легалізованої довіреності та відшкодувати матеріальні втрати за легалізаційний процес у розмірі 2607,00 грн;

-зобов"язати АТ "Державний ощадний банк України" надати позивачу виписку про всі операції, баланс, а також нараховані відсотки на залишок коштів, що обліковуються на рахунку НОМЕР_1 та на рахунку НОМЕР_2 на ім"я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у АТ "Ощадбанк" за період з 01 січня 2020 року по 12 жовтня 2023 року, надіславши її на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 фактичний адрес прописки;

-надати позивачу письмову виписку про всі транзакції по банківській картці Master Card пенсійна НОМЕР_4 та всіх банківських картках, що належать або відкриті на ім"я ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) у АТ "Ощадбанк" за період з 01.01.2020, не 12.10.2023, надіславши її на електронну адресу позивача, фактичний адрес прописки;

-усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належними ОСОБА_1 грошовими коштами ( пенсійні нарахування, відсотки на залишки коштів), що знаходяться на поточних рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на ім"я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у АТ "Ощадбанк";

-видати в повному обсязі суми коштів (пенсійні нарахування), що зберігаються на поточних рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , відкритих на ім"я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у АТ "Ощадбанк" станом на 12 жовтня 2023 року довіреній особі позивача. Довіреною особою ОСОБА_1 визнати ОСОБА_3 , громадянина України (РНОКПП НОМЕР_5 ), прописаного за адресою АДРЕСА_1 ;

-видати в повному обсязі відсотки на залишки коштів, що зберігаються на поточних рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , відкритих на ім"я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у АТ "Ощадбанк" станом на 12 жовтня 2023 року, довіреній особі позивача ОСОБА_1 Довіреною особою є ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ), громадянин України, прописаний за адресою АДРЕСА_1 ;

-призначити справедливе відшкодування за матеріальні та моральні збитки, внаслідок порушення АТ "Ощадбанк" своїх зобов"язань щодо комплексного обслуговування клієнта та забезпечення вчасного та необмеженого доступу до пенсійних нарахувань ОСОБА_1 .

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 13 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії АТ "Державний ощадний банк України" щодо відмови ОСОБА_3 у здійсненні банківських операцій на підставі довіреності ОСОБА_1 від 22 липня 2022 року, завіреною публічним нотаріусом провінції Британська Колумбія, Канада Mir Ihor Huculak та зареєстрованої в реєстрі під номером 60014069.

Зобов`язано АТ "Державний ощадний банк України" здійснити видачу ОСОБА_3 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) грошові кошти у сумі 162089 (сто шістдесят дві тисячі вісімдесят дев`ять) грн. 84 коп. з рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 :

-№ НОМЕР_7 ;

-№ НОМЕР_8 .

Стягнуто з АТ "Державний ощадний банк України" на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог оскаржив відповідач - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України".

В апеляційній скарзі покликається на незаконність рішення суду. Довіреність ОСОБА_1. від 22 липня 2022 року була посвідчена нотаріусом Мір Ігор Гуцуляк у м.Ванкувер, провінція Британська Колумбія, Канада. Довіреністю передбачено її використання в Україні, строк дії довіреності - 1 календарний рік.

Мір Ігор Гуцуляк , посвідчуючи довіреність від 22 липня 2022 року, використав правовий статус та повноваження публічного нотаріуса у м.Ванкувер, провінція Британська Колумбія, Канада, діяв як уповноважений орган іноземної держави, а не як Почесний Консул України у Ванкувері.

Така довіреність у відповідності до вимог ст.13 Закону України "Про міжнародне приватне право" визнається дійсною в Україні в разі її легалізації.

Без відповідного засвідчувального напису у сертифікаті автентифікації від 28 липня 2022 року про підтвердження дійсності оригіналу офіційного документа, який складено уповноваженою особою провінції Британська Колумбія, у банку не було підстав самостійно вважати подану довіреність від 22 липня 2022 року дійсною та придатною для використання в Україні, оскільки не пройдено процес її легалізації.

За відсутності у сертифікаті автентифікації від 28 липня 2022 року підтвердження дійсності (чинності) оригіналу офіційного документа, а не лише щодо підтвердження статусу публічного нотаріуса, справжності його підпису та відбитку печатки, у суду першої інстанції не було достатніх підстав вважати, що довіреність ОСОБА_1. від 22 липня 2022 року відповідає вимогам права держави, у якій видана довіреність та, що у відповідності до вимог ст.ст. 13, 34 Закону України "Про міжнародне право" зазначена довіреність визнається дійсною в Україні.

Суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачем ставилося питання не щодо протиправності відмови ОСОБА_3 , у здійсненні банківських операцій на підставі довіреності ОСОБА_1 від 22 липня 2022 року, а щодо протиправності невизнання зазначеної довіреності.

У АТ "Ощадбанк" відсутні будь-які законні підстави для вчинення дій на користь ОСОБА_3 поза відносинами представництва, щодо якого судом відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання ОСОБА_3 довіреною особою ОСОБА_1 у зв"язку з неналежним способом захисту.

Просить скасувати рішення Галицького районного суду міста Львова від 13 листопада 2023 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій АТ "Ощадбанк" щодо відмови ОСОБА_3 у здійсненні банківських операцій на підставі довіреності ОСОБА_1 від 22 липня 2022 року, завіреної публічним нотаріусом провінції Британська Колумбія, Канада Mir Ihor Huculak та зареєстрованої в реєстрі під номером 60014069 та про зобов"язання АТ "Ощадбанк" здійснити видачу ОСОБА_3 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) грошові кошти у сумі 162089 (сто шістдесят дві тисячі вісімдесят дев`ять) грн. 84 коп. з рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 : № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_8 та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову, здійснити новий розподіл судових витрат, компенсувати АТ "Ощадбанк" 3220,80 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги за рахунок Держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Заслухавши пояснення представника відповідача- адвоката Мірошнікова П.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог, суд виходив з тих підстав, що відмова банку в прийнятті довіреності ОСОБА_1 виданої 22 липня 2022 року на ім"я ОСОБА_3 з причини її не легалізації є протиправною, оскільки згадана довіреність, яку видав позивач пройшла автентифікацію та легалізацію.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивачем були подані заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі -ДКБО) від 07 червня 2016 року, в якій зазначено про відкриття на ім`я позивача поточного рахунку № НОМЕР_2 в ТВБВ №10013/0289 філії - Львівське обласне управління AT «Ощадбанк», а також додатково подано виписку по рахунку № НОМЕР_1 , який відкрито у цьому ж відділенні.

Згідно виписки про рух коштів по рахунках № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 , наданих відповідачем, вбачається про наявність грошових коштів у сумі 162089 грн. 84 коп,

Перебуваючи у місті Ванкувер, Британська Колумбія, Канада 22 липня 2022 року ОСОБА_1 довіреністю уповноважив ОСОБА_3 бути його довіреним представником в усіх установах та відділеннях АТ "Державний ощадний банк України". Довіреному було надано право на представництво його інтересів в усіх установах та відділеннях AT "Ощадбанк", включаючи ТВБВ №10013/0289, у якому ОСОБА_1 має картковий рахунок № НОМЕР_1 .

12 жовтня 2022 року ОСОБА_3 з довіреністю звернувся до ТВБВ №10013/0289, однак зазначена довіреність не була прийнята.

Листом-відповіддю від 12 грудня 2022 року №2967 за підписом керуючого ТВБВ №10013/0289 філії - Львівське обласне управління AT "Ощадбанк" повідомлено ОСОБА_1 , що відносно наданої довіреності не пройдено процес її легалізації. Зокрема, відсутнє засвідчення документа Консульством України про те, що документ (довіреність) є справжнім та придатним для використання в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Згідно норм ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

З огляду на викладене, довіреність- це односторонній правочин, що фіксує межі повноважень представника, який, діючи на підставі довіреності, створює, змінює та припиняє права та обов`язки свого довірителя.

Частиною 1 статті 245 ЦК України визначено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Згідно ст.13 Закону України "Про міжнародне приватне право " документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Статтею 34 цього ж закону встановлено, що порядок видачі, строк дії, припинення та правові наслідки припинення довіреності визначаються правом держави, у якій видана довіреність.

Легалізація - це процедура підтвердження дійсності оригіналів офіційних документів або засвідчення справжності підписів посадових осіб, уповноважених засвідчувати підписи на документах, а також дійсності відбитків штампів, печаток, якими скріплено документ, з метою використання його за кордоном.

Легалізація в установленому порядку документа надає йому право на існування в міжнародному обігу.

Легалізації не підлягають документи й акти, які суперечать законодавству України або можуть за своїм змістом завдати шкоди інтересам України, або містять відомості, що порочать честь і гідність громадян; оригінали, копії та фотокопії паспортів, військових квитків, трудових книжок, документів, що мають характер листування, дозволів на носіння зброї, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (технічних паспортів), посвідчення водія, посвідчення особи, нормативно-правові акти та роз`яснення щодо їх застосування; документи, видані органами та посадовими особами з перевищенням їх повноважень. У разі виникнення сумніву в тому, що представлені документи відповідають законам України або держави перебування, консульська посадова особа має право звертатись до компетентних органів відповідної держави або до відповідних органів в Україні за офіційним роз`ясненням.

При поданні офіційних документів на консульську легалізацію до консульського відділу Посольства України в Канаді фізичні особи повинні подати документ, який посвідчує особу (паспорт) та заяву за відповідною формою. Обов`язковою умовою легалізації документів є попередня автентифікація документа в Міністерстві закордонних справ Канади або у відповідному підрозділі провінції в Онтаріо, в Британській Колумбії, в Альберті, в Саскачевані, в Манітобі.

Згідно п.1 ч.1 ст.38 Закону України "Про нотаріат", консульські установи України вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо), крім іпотечних договорів, договорів про відчуження та заставу жилих будинків, квартир, дач, садових будинків, гаражів, земельних ділянок, іншого нерухомого майна, що знаходиться в Україні, а також крім договорів оренди, суборенди, емфітевзису земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ст.44 Глави XI Розділу ПІ Консульського статуту України, затвердженого Указом Президента України від 02.04.1994 №127/94, консул вчиняє нотаріальні дії, передбачені законодавством України. Порядок вчинення нотаріальних дій консулом визначається Законом України "Про нотаріат", цим Статутом, Положенням про порядок вчинення нотаріальних дій консулом, яке затверджується Міністерством юстиції України і Міністерством закордонних справ України, а також іншими актами законодавства України.

Угоди, що посвідчуються нотаріально, а також заяви та інші документи підписуються в присутності консула, який вчинює нотаріальні дії. Якщо угоду, заяву чи інший документ підписано за відсутності консула, то особа, яка підписала такий документ, повинна особисто підтвердити, що документ підписаний нею - ч.1 ст.48 Глави XI Розділу III Консульського статуту України.

Згідно п.п.1 п.1.3. Розділу 1 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27.12.2004 №142/5/310, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2004 року за №1649/10248, консулами вчиняються такі види нотаріальних дій: посвідчуються правочини (договори, заповіти, довіреності та ін.), крім іпотечних договорів, договорів про відчуження та заставу жилих будинків, квартир, дач, садових будинків, гаражів, земельних ділянок, іншого нерухомого майна, розташованого в Україні, а також крім договорів оренди, суборенди, емфітевзису земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

23 березня 1989 року Україною (в складі СРСР) ратифіковано Віденську конвенцію про консульські зносини від 04 квітня 1963. Відповідно до n.«f» Статті 5 Конвенції, консульськими функціями « виконання обов`язків нотаріуса, реєстратора актів цивільного стану та інших подібних обов`язків, а також виконання деяких функцій адміністративного характеру, за умови, що в цьому випадку ніщо не суперечить законам та правилам держави перебування.

Канада не є учасником Гаазької Конвенції, тому на неї поширюється вимога легалізації (сертифікації) іноземних офіційних документів - процедура підтвердження дійсності оригіналів офіційних документів або засвідчення справжності підписів посадових осіб, уповноважених засвідчувати підписи на документах, а також дійсності відбитків штампів, печаток, якими скріплено документ, з метою використання його за кордоном. Обов`язковою умовою легалізації документів є попередня автентифікація документа. Документи, видані компетентними органами Канади, для подальшого їх використання на території України мають бути автентифіковані у відповідному підрозділі провінції або в Міністерстві закордонних справ Канади та легалізовані згідно Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої Наказом Міністерства закордонних справ України від 04 червня 2002 року №113 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 червня 2002 року за №535/6823.

Документи, видані компетентними органами Канади для подальшого їх використання на території України мають бути автентифіковані у відповідному підрозділі провінції або в Міністерстві закордонних справ Канади та легалізовані в консульському відділі Посольства України в Канаді або в Генеральному консульстві України в Едмонтоні чи в Генеральному консульстві України в Торонто.

Таким чином, легалізація довіреності ОСОБА_1 від 22 липня 2022 року на ОСОБА_3 щодо його уповноваження бути його довіреним представником в усіх установах та відділеннях АТ "Державний ощадний банк України", яка видана уповноваженим органом іноземної держави, полягала у підтвердженні її дійсності на етапі автентифікації у відповідному підрозділі провінції або в Міністерстві закордонних справ Канади (перший етап легалізації), зокрема, шляхом зазначення у сертифікаті автентифікації від 28 липня 2022 року, який у даному випадку складено уповноваженою особою провінції Британська Колумбія, щодо підтвердження дійсності (чинності) оригіналу офіційного документа, а не лише щодо підтвердження статусу публічного нотаріуса, засвідчення справжності його підпису на документі та дійсності відбитку печатки, яким скріплено документ. Підпис та печатка публічного нотаріуса відносяться до формальних атрибутів документа, що не є тотожним із поняттям підтвердження дійсності (чинності) документа відповідно до права країни походження.

На другому етапі легалізації - проставлення легалізаційної печатки у консульському відділі Посольства України в Канаді або в Генеральному консульстві України в Едмонтоні чи в Генеральному консульстві України в Торонто - відбувається лише засвідчення офіційними консульськими установами України, які знаходяться у країні- походження документа, щодо справжності підпису та печатки тієї уповноваженої особи провінції Британська Колумбія, якою у даному випадку 28 липня 2022 року складено сертифікат автентифікації.

На другому етапі легалізації - проставлення легалізаційної печатки - є виключно формальною процедурою, у якій по суті не встановлюється дійсність оригіналу офіційного документа, складеного відповідно до права країни походження.

Зокрема, відповідно до п.п.3.20.5. п.3.20. Розділу 3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року №142/5/310, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2004 року за №1649/10248, документи, які складено за кордоном за участю іноземних властей або які від них виходять, приймаються консулами за умови їх засвідчення в порядку, передбаченому міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (або щодо яких держава Україна визнала себе правонаступником). Без легалізації такі документи приймаються консулами в таких випадках, коли це передбачено законодавством України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (або щодо яких держава Україна визнала себе правонаступником).

Колегія суддів звертає увагу, що без відповідного засвідчувального напису у сертифікаті автентифікації від 28 липня 2022 року про підтвердження дійсності оригіналу офіційного документа, який у даному випадку складено уповноваженою особою провінції Британська Колумбія, у банку не було підстав самостійно вважати подану довіреність від 22 липня 2022 дійсною та такою, що підлягає для використання в Україні, оскільки не пройдено процес її легалізації.

Довіреність від 22 липня 2022 року була складена (посвідчена) за участі уповноваженого органу іноземної держави - публічного нотаріуса Мір Ігор Гуцуляк у м. Ванкувер, провінція Британська Колумбія, Канада - а не пана Любомира Гуцуляка, Почесного Консула України у Ванкувері, оскільки легалізація передбачена саме для документів, які складено за кордоном за участю іноземних властей або які від них виходять, що і мало місце у випадку із довіреністю позивача ОСОБА_1 .

Колегія суддів звертає увагу, що нотаріальні дії вчинені консулами визнаються в Україні (посвідчення правочинів, зокрема, довіреностей, відноситься до повноважень консулів).

Ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині, суд першої інстанції не звернув увагу, що довіреність від 22 липня 2022 року не була первинно вчинена (посвідчена) консулом, відповідно, у позивача не виникло право її легалізувати в уповноваженої особи провінції Британська Колумбія щодо підтвердження дійсності оригіналу офіційного документа та звертатися до консула - у консульський відділ Посольства України в Канаді або в Генеральне консульство України в Едмонтоні чи в Генеральне консульство України в Торонто - з метою проставлення легалізаційної печатки.

Поза увагу суду першої інстанції залишилася та обставина, що довіреність від 22 липня 2022 року містить недоліки, що свідчать про порушення порядку її легалізації, в зв"язку з чим, у АТ "Державний ощадний банк" не могло виникнути жодних обов"язків з приводу представленої довіреності ОСОБА_5 на представництво його інтересів ОСОБА_3 в установах та відділеннях АТ "Державний ощадний банк України", щодо видачі ОСОБА_3 грошових коштів, яка знаходяться на рахунках в АТ "Державний ощадний банк України" відкритих на ім"я ОСОБА_1 , в зв"язку з чим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку частково задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 , тому рішення Галицького районного суду м.Львова від 13 листопада 2023 року в частині задоволених позовних вимог потрібно скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог АТ "Держаний ощадний банк України" не оскаржується, в зв`язку чим в цій частині рішення суду не перевіряється на його законність.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги АТ "Держаний ощадний банк України" та скасування рішення Галицького районного суду м.Львова від 13 листопада 2023 року в оскаржуваній частині, понесені судові витрати АТ "Держаний ощадний банк України" в розмірі 3220 грн за звернення суду з апеляційною скаргою потрібно стягнути на їхню користь з позивача - ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1,2; 375; 376 ч.1п.п.3; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 13.11.2023 року в частині задоволених позовних вимог скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог до Акціонерного товариства "Державний ощадний Банк України" про визнання протиправними дій АТ "Ощадбанк" щодо відмови ОСОБА_3 у здійсненні банківських операцій на підставі довіреності ОСОБА_1 від 22.07.2022 року, зобов"язання до вчинення дій, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь АТ "Державний ощадний банк України" () сплачений судовий збір в розмірі 3220,00 грн.(Три тисячі двісті двадцять грн.00 коп.) за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк