Справа №487/6397/23
Провадження №2/487/540/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Беспалько А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 136769.07 доларів США, за кредитним договором № NКVРGК04040034 від 06.06.2005 року.

Свій позов банк обґрунтував тим, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 06.06.2005 року укладено кредитний договір № NКVРGК04040034. Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі 94846.80 доларів США на термін до 05.06.2025 р., а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 26.11.2013 року було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № NКVРGК04040034 від 06.06.2005 року. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № NКVРGК04040034. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість до стягнення становить 136769.07 доларів США, яка складається з наступного:

- 69366,57 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту);

- 55584,74 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 11536,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 281,76 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період за 03.02.2014 по 03.08.2014.

Оскільки відповідач не виконує належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просив стягнути з нього зазначену заборгованість.

21.09.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

10.10.2023 від представника відповідача до суду надійшов відзив, у якому останній просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, мотивуючи тим, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» є незаконними та не обґрунтованими. Банк стягує одну й ту ж заборгованість за одним і тим же кредитним договором, яка вже була стягнута за виконавчими написами нотаріуса. Так, 07.11.2016р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № NКVРGК04040034 від 06.06.2005р. у загальному розмірі 111347, 34 доларів США, з яких:

- 69 366, 57 доларів США - заборгованість за тілом кредиту;

- 20 881, 38 доларів США - заборгованість за відсотками;

- 3 136, 00 доларів США - комісія;

- 17963, 39 доларів США - пеня.

Крім того, 24.06.2019р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено інший виконавчий напис, яким у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № NКVРGК04040034 від 06.06.2005р. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вказаного виконавчого напису загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором становить 175751, 80 доларів США, з яких:

- 69 366, 57 доларів США - тіло кредиту;

- 36092, 28 доларів США - відсотки;

- 6 048, 00 доларів США - комісія;

- 64 244, 95 доларів США - штраф.

На сьогоднішній день, вказані виконавчі написи оскаржуються позивачем у судовому порядку у Заводському (справа № 487/585/21) та Центральному (справа № 490/8957/21) районних судам м. Миколаєва. Ухвалами суду про забезпечення позову зупинено їх виконання. Проте рішення судами першої інстанції ще не прийнято. Відтак вказані виконавчі напис на теперішній час є чинними.

Звернувшись до нотаріуса за посвідченням виконавчого напису, відповідач скористався своїм правом дострокового повернення усієї суми кредиту, а тому з 08.11.2016р. (наступним день після посвідчення виконавчого напису) він вже не має право нараховувати відсотки та комісію згідно з умовами кредитного договору.

Таким чином, вимоги Банку про стягнення з ОСОБА_1 відсотків та комісії за період після посвідчення виконавчого напису, тобто з 08.11.2016р. є незаконними, а заборгованість до цієї дати була стягнута раніше згідно виконавчого напису.

Крім того, просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

30.10.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач зобов?язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором №NKVPGK04040034. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст.509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав.

Щодо виконавчих написів №9843 від 07.11.2016 року та №1779 від 24.06.2019 року та правомірності стягнення Банком заборгованості за договором.

Зобов`язання належним чином за вказаним договором не виконувалось, договірні правовідносини між сторонами не припинилися, станом на сьогоднішній день заборгованість Відповідача не погашена. З метою недопущення подальшого зростання заборгованості за кредитом, банк вирішив звернутись з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, вищезазначене не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами Договору і не тягне за собою припинення договору.

Заперечує щодо суми витрат на професійну правничу допомогу заявлену представником відповідача, оскільки вона не є доведеною та нічим не підтвердженою.

06.11.2023 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника.

13.11.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

20.03.2024 ухвалою суду витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відомості про стягнення з ОСОБА_1 сум заборгованості за кредитним договором №NKVPGK04040034 від 06.06.2005 за виконавчими написами приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М. від 07.11.2016 на загальну суму 111347,34 доларів США та від 24.06.2019 на загальну суму 175751,80 доларів США та витребувано у ОСОБА_1 відомості про стягнення з нього сум заборгованості за кредитним договором №NKVPGK04040034 від 06.06.2005 за виконавчими написами приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М. від 07.11.2016 на загальну суму 111347,34 доларів США та від 24.06.2019 на загальну суму 175751,80 доларів США.

10.05.2024 представник позивача надає виписки по рахункам кредитного договору та меморіальні ордери.

29.10.2024 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника.

19.11.2024 від представника відповідача надійшла заява про застосування до позовних вимог строку позовної давності.

19.11.2024 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. З приводу клопотання представника відповідача щодо застосування строків позовної давності зазначає, що дане клопотання не може бути застосовано, оскільки кредитний договір укладений у відповідності з нормами чинного законодавства, строк дії договору спливає 05.06.2025, тобто строк позовної давності відповідно до ст. 257 ЦК України закінчується 05.06.2028, а тому клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовом надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 06.06.2005р. між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір №NKVPGK04040034, відповідно до умов якого позивачу надаються кредитні кошти шляхом видачі готівки з каси на строк по 5 червня 2025р. включно, у вигляді невідновлювальної кредитної лінії, в розмірі 94 846,80 доларів США на придбання квартири в сумі 80 000,00 доларів США і на оплату страхових платежів в сумі 14846,80 доларів США, з сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту і щомісячної комісії в розмірі суми 0,14% від суми виданого кредиту. Щомісячний платіж в сумі 1002,18 доларів США, який складається з заборгованості по кредиту, відсоткам і комісії.

Відповідно до п. 2.1.3 Кредитного договору, відповідно до цього Договору позичальник клопоче перед Банком про надання йому кредиту на оплату чергових страхових платежів відповідно до договорів страхування, укладених відповідно до п.2.2.7 цього договору,і доручає банку щорічно перераховувати необхідну для цього суму коштів згідно з договорами страхування. Перерахування кредитних коштів банк зобов`язується проводити у випадку не ненадання позичальником документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел, до дат їх сплати, передбачених договорами страхування. Перерахування коштів задля сплати чергових страхових платежів здійснюється у національній валюті України. Якщо кредит надається в іноземній валюті, то позичальник доручає банку:

- отримати з каси банку суму іноземної валюти готівкою, необхідну для сплати чергового страхового платежу на підставі Договору страхування, укладеного згідно з п.2.2.7 цього договору;

- здійснити продаж у касі банку готівкової іноземної валюти за курсом її продажу, встановленого на день виконання даного доручення;

- отриманні від продажу іноземної валюти кошти зарахувати від імені позичальника на сплату чергового страхового платежу.

Вищезазначене доручення позичальника не підлягає виконанню банком тільки у разі пред`явлення - позичальником банку документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел до дат їх сплати, передбачених договорами страхування. Цей пункт договору виконується лише під час укладання договору (-ів) застави/іпотеки згідно з п.1.3. цього договору чи пред`явлення вимог, пов`язаних з особистим страхуванням позичальника.

Відповідно до 1.2 кредитного договору, у разі виконання банком доручення позичальника зі сплати страхових платежів згідно з п.2.1.3 цього договору, перерахована в рамках виконання цього доручення сума кредиту повинна бути погашена позичальником у першій з періодів сплати, що настає за датою перерахування коштів, якщо інше не передбачено додатковою угодою до цього договору.

Для виконання цього договору банк відкриває позичальнику рахунок НОМЕР_1 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості, кредитний рахунок НОМЕР_2 , рахунок за відсотками НОМЕР_3 , рахунок по комісії НОМЕР_4 .

Кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків та комісії у визначенні цим договором строки.

Відповідно до п.1.3 кредитного договору, забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за цим Договором є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також всі інші види застави, іпотеки, поруки і т.п., надані банку з метою забезпечення зобов`язань за цим договором.

Згідно з п.п. 2.2.2 кредитного договору, позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до п.1.1, 3.1, 3.2 даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного погашення Кредиту.

Згідно з п.п. 2.2.3 кредитного договору, позичальник зобов`язався сплачувати банку комісію згідно з п.1.1 та у разі дострокового погашення сплатити комісію відповідно до п. 1.5 цього Договору.

Відповідно до п. 2.2.4 кредитного договору, позичальниця зобов`язалася погашення кредиту здійснити в порядку, сумах та строках, передбачених п. 1.1,, 2.3.3 цього договору.

Відповідно до п.2.3.3 а) кредитного договору, у разі порушення позичальницею зобов`язань, передбачених цим кредитним договором, банк на свій розсуд має право змінити умови договору - вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати комісій і відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно зі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України, за зобов`язаннями, строки виконання яких не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену в повідомленні дату. На цю дату Позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, комісію і відсотки за фактичний термін його користування, у повному обсязі виконати інші зобов`язання за договором.

Згідно з п.4.1. кредитного договору, при порушенні позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3 даного Договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні (або суми у валюті кредиту, еквівалентної 1 грн. за курсом НБУ на день сплати) за кожний день прострочення.

Кредитний договір № NКVРGК04040034 від 06.06.2005 року укладений із дотриманням вимог про форму і зміст договору, передбачених ст.ст. 1054-1055 ЦК України. Договір підписаний сторонами.

26.11.2013р. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №NKVPGK04040034 від 06.06.2005р., відповідно до якої суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додтакової угоди зменшено на 1111,41 дол. США, а саме: відсотки у розмірі 0,00 дол. США, комісія у розмірі 0 дол. США, пеня у розмірі 1111,41 дол. США. Викладено п. 7.1 договору в наступній редакції: "7.1. Банк зобов`язується надати "Позичальникові" кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу, на строк з 06.06.2005р. по 06.06.2025р. включно, у вигляді не поновлювана лінія у розмірі 80000,00 дол. США на купівлю нерухомості, а також у розмірі 21534,14 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.10. кредитного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 6.2 кредитного договору".

Як вбачається з матеріалів справи, прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість.

В матеріалах справи міститься ордер-розпорядження №019/2005 про видачу кредиту від 07.06.2005 на суму 80 000,00 доларів США.

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором №NKVPGK04040034 від 06.06.2005 року, відповідач станом на 18.07.2023 року має заборгованість у розмірі 136769.07 доларів США, яка складається з наступного:

- 69366,57 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту);

- 55584,74 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 11536,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 281,76 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період за 03.02.2014 по 03.08.2014.

Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача з приводу його незгоди із розрахунком заборгованості за кредитом, який, на думку представника відповідача, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача та не є доказом безспірності розміру грошових вимог до відповідача, оскільки такі доводи представника відповідача спростовуються вищенаведеними фактичними обставинами, підтвердженими документально, у тому числі виписками по рахункам кредитного договору та меморіальними ордерами, а також вчиненням дій відповідача по частковому виконанню умов з повернення кредиту протягом певного часу.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2021 року в справі №554/4300/16-ц,де Суд констатував,що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, суд установив, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит в обумовленій сумі, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, тому дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних до позичальника про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсотків. Посилання у касаційній скарзі на те, що банк не надавав позичальнику кредитні кошти в обумовленій кредитним договором валюті, є необґрунтованими, оскільки відповідно до встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи передбачений кредитним договором порядок надання кредитних коштів був дотриманий, що підтверджується у тому числі випискою з особового рахунку позичальника, а також подальшими діями останнього щодо передачу в іпотеку нерухомого майна в забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань, подальше внесення змін до кредитного договору, шляхом укладення додаткових угод, вчинення дій по частковому виконанню умов з повернення кредиту протягом тривалого часу.

Щодо посилання представника відповідача, що Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» стягує одну й ту ж заборгованість за одним і тим же кредитним договором, яка вже була стягнута за виконавчими написами нотаріуса №9843 від 07.11.2016 року та №1779 від 24.06.2019, суд зазначає наступне:

07.11.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9843, яким стягнуто грошові кошти у сумі 2 991 204,83 грн. зі ОСОБА_1 , на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №NKVPGK04040034 від 06.06.2005 укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно з загальнодоступних відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.03.2024 позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 07.11.2016 року, зареєстрований в реєстрі за №9843, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №NKVPGK04040034 від 06.06.2005 року у сумі 2 991 204,83 грн. Рішення набрало законної сили 16.04.2024 року.

Крім того, 24.06.2019р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено інший виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1779, яким звернуто стягнення на іпотечне майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна задовольнити вимоги банку на заборгованість за кредитним договором №NKVPGK04040034 від 06.06.2005 у розмірі 175 751,80 доларів США.

Згідно з загальнодоступних відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, цивільна справа №490/8957/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису №1779 від 24.06.2019 року, таким, що не підлягає виконанню призначена до судового розгляду по суті та на даний час судом не розглянута.

В той же час, судом враховано позицію, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №361/7543/17 щодо правової природи одночасного задоволення вимог про стягнення боргу за основним зобов`язанням зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, визначивши, що звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне, тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням. Звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже, таке звернення стягнення не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне.

До посилань представника відповідача щодо стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №NKVPGK04040034 від 06.06.2005 на підставі виконавчих написів нотаріуса №9843 від 07.11.2016 року та №1779 від 24.06.2019, суд ставиться критично, оскільки відповідачем будь-яких доказів на підтвердження стягнення з нього грошових коштів за виконавчими написами суду не надано, незважаючи на те, що ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.03.2024 у відповідача були витребувані відомості про стягнення з нього сум заборгованості за кредитним договором №NKVPGK04040034 від 06.06.2005 за виконавчими написами приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М. від 07.11.2016 на загальну суму 111347,34 доларів США та від 24.06.2019 на загальну суму 175751,80 доларів США.

З огляду на те, що під час судового розгляду цієї справи, на підставі досліджених вище доказів встановлено порушення відповідачем зобов`язання щодо погашення тіла кредиту, відсотків по ньому, комісії та пені, суд дійшов висновку, що наявні підставі для стягнення з відповідача на користь позивача простроченої кредитної заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, комісії, пені, яка була наявна станом на 18.07.2023 р. в сумі 136 769,07 доларів США.

Щодо застосування строків позовної давності про що просив представник відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України).

З даним позов АТ КБ "ПриватБАнк" звернувся до суду 15.09.2023.

Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу кредит на термін до 05.06.2025 р., а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (п.1.1 Договору).

Так, відповідно до п. 5.1 Договору, вказаний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Так, судом встановлено, що згідно наданих позивачем меморіальних оредерів від 07.12.2020 за №04PI tr.HS02K1207B04PI 1 та від 07.12.2020 за №BOPE7B43EN tr.BOPEK1207B43EN P відповідачем ОСОБА_1 особисто було здійснено оплата на погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8,55 доларів США та сплата 8,55 доларів США на погашення відсотків за вказаним договором.

Отже вчинення відповідачем (боржником) дій з виконання зобов`язання, а саме часткове погашення заборгованості та відсотків за кредитним догорвом, свідчить про переривання перебігу позовної давності

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про відсутінсть підстав для застосування строків позовної давності.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 60 003,32 грн.

У зв`язку із задоволенням позову відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відповідача.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №NKVPGK04040034 від 06.06.2005 у розмірі 136 769,07 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 60 003,32 грн.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: С.М. Афоніна