КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 366/486/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1957/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Іванківського районного суду Київської області від 14 вересня 2023 року та на додаткове рішення Іванківського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 року, ухвалені під головуванням судді Слободян Н.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив:

- зобов`язати відповідача відновити залишок коштів на особистому картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 до стану, у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій 16 липня 2022 року (тобто станом на 15 липня 2022 року);

- зобов`язати відповідача відновити залишок кредитних коштів на особистому картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 до стану, у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій 16 липня 2022 року (тобто станом на 15 липня 2022 року) та списати нараховані у зв`язку з цим відсотки, пеню, штрафні санкції.;

- стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16 липня 2022 року невідомі особи шахрайським способом заволоділи його коштами у загальній сумі 48 449,08 грн., які зберігались на його карткових рахунках в АТ КБ «Приватбанк». Невідомі особи заволоділи його коштами шляхом несанкціонованого доступу до особистого кабінету позивача в системі інтернет-банкінгу «Приват24». Крім того, що з його карткового рахунку були викрадені його власні кошти, також було оформлено без його відома кредит. Позивач негайно після виявлення неправомірного списання коштів з карток повідомив про шахрайські дії в банк. Також позивач звернувся за фактом викрадення коштів в поліцію, у зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження.

Позивачу невідомо яким чином невідомі особи отримали доступ до його особистого кабінету в системі інтернет-банкінгу «Приват24». Вказував, що не надавав доступу до особистого кабінету будь-яким особам, не розголошував пароль доступу, не втрачав та не передавав іншим особам мобільний телефон із за стосунком «Приват24». Зазначав, що не здійснював жодних дій чи бездіяльності, які могли б сприяти втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції (т. 1 а.с. 1-11).

У березні 2023 року представник АТ КБ «Приватбанк» - Яндульський Д.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що обставини вчинення порушень і неправомірних дій з боку банку позивачем не доведено, що виключає відповідальність відповідача за умовами договору та вимогами законодавства. Зазначав, що для відновлення банком залишку коштів на картковому рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції, необхідно встановити здійснення помилкового або неналежного переказу. Клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах банку, через пристрої самообслуговування, систему «Приват24» з використанням передбачених Умовами засобів ідентифікації та аутентифікації. Вказував, що позивач був зареєстрований в ПК «Приват24» з логіном НОМЕР_2 , номер телефону позивачем не змінювався. СМС-повідомлення використовується банком у процесі двофакторної автентифікації клієнтів, що передбачає використання інформації, яка приходить на номер телефону клієнта. Посилався на те, що досудове розслідування не завершене, тому неможливо зробити висновок, що списання грошових коштів з рахунку позивача було здійснене не на підставі дистанційного розпорядження позивача, що надійшло до банку за допомогою систем дистанційного обслуговування в порядку, передбаченому законодавством та умовами договору. Відповідно дії чи бездіяльності банку на проведення платежів на час розгляду даного позову не встановлено, адже електронний платіж проводиться тільки з ініціативи клієнта, оскільки всі генеруючи ключі та паролі доступу до системи «Приват24», згідно з якими можливо розпорядження рахунком знаходяться виключно у клієнта, як власника рахунку. Таким чином, перекази коштів по картці позивача було здійснено особисто позивачем і таке списання коштів банком не може вважатися безпідставним (т. 1 а.с. 84-93).

У травні 2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позовні вимоги. Звертав увагу на те, що не розголошував жодним третім особам інформації про динамічний пароль з СМС-повідомлення, тому відсутні підстави вважати, що позивачем порушено вимоги про нерозголошення конфіденційної інформації та що викрадення грошей з картки сталося внаслідок розголошення позивачем конфіденційної інформації (т. 1 а.с. 210-212).

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 14 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено. Зобов`язано відповідача АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на особистому картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 до стану, у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій 16 липня 2022 року (тобто станом на 15 липня 2022 року). Зобов`язано відповідача відновити залишок кредитних коштів на особистому картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 до стану, у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій 16 липня 2022 року (тобто станом на 15 липня 2022 року) та списати нараховані у зв`язку з цим відсотки, пеню, штрафні санкції. Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь держави судовий збір у сумі 2147,20 грн. (т. 2 а.с. 21-26).

Повний текст рішення суду складено 25 вересня 2023 року.

Додатковим рішенням Іванківського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 року стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з отриманням професійної правової допомоги у розмір 14 780,00 грн. (т. 2 а.с. 54-57).

Не погодившись з рішенням та додатковим рішенням районного суду, 07 листопада 2023 року представник АТ КБ «Приватбанк» - адвокат Колодочка П.О. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та додаткове рішення і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю, а судові витрати покласти позивача (т. 2 а.с. 60-79).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що рішення суду є незаконними та необґрунтованими, оскільки ухвалені з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказував, що місцевий суд не надав належної оцінки доказам та обставинам, зокрема, аудіозаписам розмов позивача з операторами банка, з яким встановлено, що ОСОБА_1 об 11 год. 20 хв. 16 липня 2022 року повідомив оператору відповідача, що напередодні намагався оформити матеріальну компенсацію, у зв`язку з чим переходив за інтернет-посиланням на сайт, на якому вводив пароль входу до власного облікового запису «Приват24». Також суд не надав оцінки випискам з рахунку позивача, з яких вбачається здійснення переказів на свою картку через додаток «Приват24» на суму 30 024,02 грн. та 10 025,06 грн. Оскільки оспорювані транзакції були здійснені із правильним введенням статистичного і динамічного паролів і на момент їх проведення карта не була поставлена у «стоп-лист», то банк не несе відповідальності за такі транзакції. Враховуючи, що дії позивача призвели до передачі інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції третім особам, то позовні вимоги є безпідставними.

Крім того, позивач звернувся до банку з повідомленням про списання коштів з його рахунку вже після проведення фінансових операцій, а тому банк не мав права блокувати його рахунки до такого звернення. Отже, ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність за фінансові операції, що передували повідомленню до банку несе користувач.

Під час розгляду справи стороною позивача не надано, а судом не здобуто жодних доказів того, що спірні списання коштів з карток відбулися поза волевиявленням позивача та що такі банківські операції на той момент не відповідали його внутрішній волі. Оскільки операції відбулися з ручним введенням номера картки та СVV-коду, вважає, що відповідач не має нести відповідальність за зазначені операції, про які банк був повідомлений вже після їх здійснення.

Також суд не надав належної оцінки твердженням позивача про звернення до правоохоронних органів стосовно вчиненого шахрайства.

Позивачем також не наведено жодних правових підстав щодо існування у нього права на користування коштами банку без сплати відсотків.

Щодо ухваленого додаткового рішення апелянт посилався на те, що стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу є безпідставним, оскільки обсяг проведеної роботи адвокатом позивача не відповідає критеріям розумності та реальності таких витрат. Крім того, стороною позивача не надано доказів оплати правничої допомоги та детального опису робіт.

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

У судовому засіданні представники АТ КБ «Приватбанк» - Абібулаєва Т.Г., ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Смішко О.Л. до суду не прибули, були повідомлені на зазначені ними поштові адреси, зазначені представником адвокатом Смішко О.Л. у позовній заяві та відзиві на апеляційну скаргу адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), телефонограмами та оголошеннями на офіційному веб-сайті Судової влади України із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази. Поштові повідомлення позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Смішко О.Л. повернулись із відмітками працівників пошти про відсутність адресатів за зазначеними ними адресами, заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від вказаних осіб до суду не надходили (т. 2 а.с. 92-104,109, 132-144, 147-153).

Поряд з цим, з метою забезпечення права позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Смішко О.Л. взяти участь в судовому засіданні (особисто або в режимі відеоконференції), суд апеляційної інстанції оголошував перерву в судовому засіданні 25 січня 2024 року, 15 лютого 2024 року і 04 квітня 2024 року. При цьому, заяви від позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Смішко О.Л. про відкладення розгляду справи та (або) розгляд справи за їх відсутності до суду апеляційної інстанції не надходили (т. 2 а.с. 106-107, 130, 145).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 , як користувач карток, своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з карткових рахунків ОСОБА_1 відбулося не за його розпорядженням і він не повинен нести відповідальності за такі операції. Виявивши безпідставне оформлення кредиту, надання якого він не ініціював особисто, списання (перекази, зняття) коштів, позивач повідомив про цей факт банк та звернувся до правоохоронних органів, тому відповідно до вимог ст. 1073 ЦК України банк повинен зарахувати відповідні суму (відновити залишок коштів на особистих карткових рахунках позивача на рахунках позивача до стану, у якому вони перебували перед виконанням несанкціонованих операцій 16 липня 2022 року).

Колегія суддів не погодилась з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 25 квітня 2013 року позивач підписав в АТ «КБ «Приватбанк» анкету-заявку, відповідно до якої виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку. Відповідно до підписаної анкети-заяви, позивачу було відкрито картковий рахунок НОМЕР_3 та було видано банківські картки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 94-95).

У подальшому 23 червня 2021 року, у зв`язку із зміною Умов та правил надання банківських послуг, позивачем додатково підписано дві анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та окремо підписано і погоджено паспорт споживчого кредиту та заяву про приєднання до Умов і Правил надання послуг.

Відповідно до умов анкети-заяви від 23 червня 2021 року, сторони уклали угоду про використання простого електронного підпису (третя сторінка анкети, другий абзац) та погодили, що визнають простим електронним підписом такі способи підписів позивача: ОТР-пароль, QR-код, підпис стілусом на планшеті у відділенні Банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках, або офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку, шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами вище, при цьому ідентичність укладання правочину повністю ідентична надісланому Банком ОТР-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта НОМЕР_5 (т. 1 а.с. 96-97).

Зазначені вище анкети-заяви було підписано позивачем шляхом накладення підпису стілусом на планшеті у відділенні Приватбанку, а паспорт споживчого кредиту та заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг було підписано шляхом надсилання ОТП-паролю.

Позивач був зареєстрований в ПК «Приват24» з логіном НОМЕР_5 .

Як вбачається з виписки по рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» 16 липня 2022 року по картці № НОМЕР_1 було здійснено наступні операції:

- 4 100,00 грн. (розваги: SMARTPAY1, КYIV);

- 4 300,00 грн. (розваги: MDPAY КYIV);

- 30 024,02 грн. (переказ на свою картку через додаток Приват24);

- 10 025,06 грн. (переказ на свою картку через додаток Приват24);

+ 1 549,93 грн. (зарахування суми вкладу з «Скарбнички») (т. 1 а.с. 98-99, 186).

Також як вбачається з виписки по рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» 16 липня 2022 року по картці № НОМЕР_4 було здійснено наступні операції:

+ 30 024,02 грн. (переказ власних коштів з карти № НОМЕР_1 , поповнення карткового рахунку);

+ 10 025,06 грн. (переказ власних коштів з карти № НОМЕР_1 , поповнення карткового рахунку);

- 14 215,73 грн. (UKR RAIFFEISEN BANK JSC (в т.ч. скидка -4.96) IPAY.UA P2P. KYIV. KYIV. UA. Перевод с карти);

- 25 381,28 грн. UKR RAIFFEISEN BANK JSC (в т.ч. скидка -8.72) IPAY.UA P2P. KYIV. KYIV. UA. Перевод с карти) (т. 1 а.с. 108, 187).

16 липня 2022 року після виявлення факту зняття з рахунку грошових коштів, позивач повідомив про це відповідача та звернувся до правоохоронних органів.

За заявою ОСОБА_1 за фактом заволодіння шахрайським способом грошовими коштами 17 липня 2022 року були внесені відомості до ЄРДР за № 0002282. Правова кваліфікація дій - ч. 2 ст. 190 КК України. Позивача визнано потерпілим у цьому кримінальному провадженні (т. 1 а.с. 18).

За фактом шахрайства працівниками служби безпеки банку було проведено службову перевірку та встановлено наступне:

«Перевіркою руху коштів по картках ОСОБА_1 встановлено, що крадіжка відбулась у період часу з 11:16 год. по 11:22 год. 16.07.2022р., під час якої відбулися наступні операції по картах клієнта № 777456 і № 085391:

1. Картка № 777456 PKMMD DEBIT CHIP CREDIT CARD INST 1-4 %.

- 16/07/2022 11:18:11 DB -30,924.74 UAH -30,024.02 -900.72 CP980H48 UKR ПЕРЕКАЗ ВЛАСНИХ КОШТІВ. 169472923 (C КАРТЬІ 777456 НА КАРТУ НОМЕР_6 );

- 16/07/2022 11:19:08 DB -10,325.81 UAH -10,025.06 -300.75 СР980Н48 UKR ПЕРЕКАЗ ВЛАСНИХ КОШТІВ. 169472923 (С КАРТЬІ НОМЕР_1 НА КАРТУ НОМЕР_4 );

- 16/07/2022 11:22:15 16/07/2022 Р40 S CR 1,549.93 UAH 1,549.93 -39,232.43 СР980Х48 UKR ВЬІПЛАТА С КОПИЛКИ ТЕЛА ВКЛАДА. #P=KOKSUM,#C=6259,#N=777456 (C КАРТЬІ 6259 НА . КАРТУ НОМЕР_1 );

- 16/07/2022 11:17:53 DB -4,300.00 UAH -4,300.00 S5710068 UKR JOINT STOCK BANK UKRGASBANK MDPAY, PREDSLAVENSKAYA28, KYIV, UA Покупка;

- 16/07/2022 11:16:12 DB -4,100.00 UAH -4,100.00 E5710070 UKR JOINT STOCK BANK UKRGASBANK SMARTPAY, PREDSLAVENSKAYA28, KYIV, UA Покупка.

2. Картка № 085391WGMMG DEBIT CHIP PAYPASS WAGE

- 16/07/2022 11:18:12 CR 29,999.02 UAH 30,024.02 25.00 CP980H48 UKR ПЕРЕКАЗ ВЛАСНИХ КОШТІВ. 169472923(C КАРТЬІ НОМЕР_1 НА КАРТУ НОМЕР_4 );

- 16/07/2022 11:19:09 CR 10,000.06 UAH 10,025.06 25.00 CP980H48 UKR ПЕРЕКАЗ ВЛАСНИХ КОШТІВ. 169472923(C КАРТЬІ НОМЕР_1 НА КАРТУ НОМЕР_4 ;

- 16/07/2022 11:20:10 DB -14,215.73 UAH -14,145.00 -75.69 4.96 C0146982 UKR RAIFFEISEN BANK JSC (в т.ч. скидка -4.96) IPAY.UA P2P. KYIV. KYIV. UA. Перевод с карти:

- 16/07/2022 11:19:41 DB -25,381.28 UAH -25,255.00 8.72 549.38 C0146982 UKR RAIFFEISEN BANK JSC (в т.ч. скидка -8.72) IPAY.UA P2P. KYIV. KYIV. UA Перевод c карти.

Загальна сума переведених та отриманих коштів складає 47800,00 грн.

Всі операції з перерахунку коштів проведені в ідентичний спосіб, а саме проведення інтернет транзакцій на зовнішньому сайті з коректним введенням повного номеру картки, терміну дії, СУУ2-коду та 3-D Secure авторизацією. Крім того, дві транзакції по карті 085391 (на суму 14145,00 грн. об 11:20:10 та на суму 25381,28 грн. об 11:19:41) проведені з використанням способу оплати Google Pay:

- TRAN CODE 132, що відповідає р2р-переказу, TERMSIC МСС 6538 (MasterCard MoneySend Funding);

- валюта операцій долари США (код 840), сума авторизації першої транзакції 483.51 доларів США, що відповідає 14145,00 грн., другої транзакції 863,27 доларів США, що відповідає 25255.00 грн.;

- банк еквайєр (банк або фінансова установа, яка обробляє платежі за кредитними або дебетовими картками від імені продавця) AT "Райффайзен Банк";

- інтернет -транзакції проведені з авторизацією 3-D Secure;

- спосіб оплати Google Pay;

- token data PAN=398723#StorageTech=l#TExp=2508#TReqID=3#TT=03.

Згідно викладеної інформації зазначені дві операції проведені з використанням віртуального номеру картки НОМЕР_7 , згенерованого під час налаштування Google Pay на власному мобільному пристрої із використанням платіжної картки НОМЕР_4 клієнта ОСОБА_1 .

По карті НОМЕР_1 шахрайські операції з використанням способу оплати Google Pay чи Apple Pay не проводилися.

Всі операції зроблені під обліковим записом User Р24 ID 16947292 клієнта ОСОБА_1 . Відповідно до відомостей щодо змін аккаунта Приват24 клієнта встановлено, що блокування облікового запису та подальші зміни почали здійснюватися з 11:22:21 16.07.2022р., тобто після зазначених шахрайських транзакцій. Перевіркою входів у Приват24 під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 у період викрадення коштів встановлено, що у цей період крім типового мобільного пристрою FIG-LX1|HUAWEI з ідентифікатором банку F26F31 (з якого зазвичай виконується вхід до облікового запису Приват24 клієнта), виконувалися авторизовані входи до облікового запису Приват24 з двох нетипових мобільних пристроїв:

-PRA-LAl|HONOR з ідентифікатором банку 9E328ADBBC87848C;

-2201117TY|REDMI з ідентифікатором банку B13B532A20C4F8D5.

Відповідно до наявної інформації щодо контактних номерів телефонів, клієнт ОСОБА_1 користувався двома номерами телефонів: основний НОМЕР_5 , та додатковий НОМЕР_8 . Інші номери телефонів з 15.07.2023 цьому клієнту не додавалися.

Перевіркою входів із зазначених нетипових пристроїв встановлено, що у період із 15.07.2022р. по 16.07.2022р. виконувалися авторизовані входи у Приват24 по обліковими записами інших клієнтів. Це вказує на те, що саме з цих пристроїв виконані входи до облікового запису Приват24 клієнта ОСОБА_1 під час отримання коштів. Входи з мобільних пристроїв виконані з ір-адрес НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 провайдера AT "Київстар". Відповідно до наявних даних позиціонування мобільний пристрій 2201117TY|REDMI з ідентифікатором банку B13B532A20C4F8D5 у цей період входив до Приват24 різних клієнтів з однієї точки і координатами 48.5117456. 34.610012. розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до наявних відомостей з історії переглядів даних клієнта ОСОБА_1 факт перегляду такої інформації працівниками банку не зафіксований. Це вказує на те, що ніхто із працівників банку конфіденційні дані клієнта ОСОБА_1 та його рахунків напередодні крадіжки коштів не переглядав.

Перевіркою архіву записів телефонних розмов на сервісі Voice Record System встановлено, шо ОСОБА_1 о 11:20:16 год. 16.07.2022р. (ID запису 726045970, тривалість 01:30 хв.) повідомив оператору 2-го рівня з проведення Ризикових операцій НОКЦ ГО ОСОБА_3 (I)N240I92KIV) про незрозумілі перекази. Також він зізнався, що напередодні намагався оформити матеріальну компенсацію від ООН в сумі 4700 грн. Інтернет посилання для оформлення цієї компенсації, за яким ОСОБА_1 переходив, йому скинула інша людина, хто саме і при яких обставинах ОСОБА_1 не уточнив. Під час телефонної бесіди о 11:22:28 16.07.2022р. (ID запису 726046097, тривалість 01:20 хв.) ОСОБА_1 повідомив про факт шахрайства, під час якого відбулися незрозумілі транзакції по його картках. На питання оператора 3-го рівня Gold лінія НОКЦ FO ОСОБА_4 (DN010201KYD) ОСОБА_1 особисто повідомив, що напередодні крадіжки коштів намагався оформити матеріальну компенсацію з ООН. З цією метою переходив за інтернет посиланням на сайт, де вводив пароль входу до власного облікового запису Приват24. Інша інформація стосовно записів телефонних розмов клієнта ОСОБА_1 , що зберігаються на сервері Voice Record System, разом з розшифровкою даних про час таких бесід та співробітників банку, з якими спілкувався клієнт, надана ініціатору перевірки на поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_2

З огляду на зазначену інформацію, викладену клієнтом ОСОБА_1 під час бесід із співробітниками банку, можна зробити висновок, що напередодні крадіжки коштів клієнт ОСОБА_1 отримав від іншої особи інтернет посилання для оформлення матеріальної допомоги. Перейшовши за цим посиланням, ОСОБА_1 на невстановленому сайті вводив конфіденційні дані та пароль для авторизації під власним обліковим записом у Приват24. Після цього відбулися шахрайські входи під його ж обліковим записом у Приват24 з інших мобільних пристроїв та викрадення коштів. Все це вказує на те, що шахраї надіслали ОСОБА_1 інтернет посилання на фітинговий сайт, де ОСОБА_1 вніс конфіденційну інформацію, необхідну для входу у Приват24 під його обліковим записом та підтвердив такий вхід, коли це робили зловмисники. Тобто компрометація входу у Приват24 під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 сталася з власної вини самого ОСОБА_1 .

Під час перевірки факт звернення 14.10.2022р. клієнта ОСОБА_1 до відділення "П`яте столичне №46" AT КБ "ПриватБанк" (K9V0) за адресою: АДРЕСА_2 , документально не підтверджений. Архівна запис камер спостереження на час проведення перевірки не зберіглася.

Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг:

1.1.5.5. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПіН - коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24 або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів.

1.1.5.13. Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки / рахунку / на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.

1.1.5.14. Клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації.

2.1.4.7. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі якщо його дії або бездіяльності призвели до втрати електронного платіжного засобу, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію» (т. 1 а.с. 180-201).

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

За змістом ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до ч. 2 вказаної статті грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Особи, винні в порушенні порядку розкриття та використання інформації, що становить банківську таємницю, несуть кримінальну та іншу відповідальність згідно з законом (ст. 61 Закону України «Про банки та банківську діяльність»).

Пунктом 2 Розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин (далі - Положення № 705), емітент зобов`язаний надавати ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу, лише держателю електронного платіжного засобу.

Емітент під час видачі електронного платіжного засобу зобов`язаний проінформувати держателя про можливість або неможливість зміни ПІНу.

Користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень - пункт 1 Розділу VI.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк (пункт 6 розділу VI Положення № 705).

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).

Згідно з пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Відповідно до пункту 11 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629 св 18), від 24 липня 2019 року у справі № 753/16954/16-ц (провадження № 61-24323 св 18), від 01 липня 2020 року у справі № 712/9107/18 (провадження № 61-9877 св 19), від 21 квітня 2021 року у справі № 751/6050/18 (провадження № 61-18544 св 19), від 07 липня 2021 року у справі № 370/476/16-ц (провадження № 61-10242 св 20), від 17 грудня 2021 року у справі № 263/3704/19 (провадження № 61-1799 св 21), від 13 червня 2022 року у справі № 587/586/21(провадження № 61-19319 св 21).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Банк виконав свій обов`язок з виконання замовлених позивачем банківських операцій та інформування користувача про здійснення спірних операцій з використанням електронного платіжного засобу позивача 16 липня 2022 року у період з 11 год. 16 хв. по 11 год. 22 хв.

Разом наявні у справі докази, подані сторонами, свідчать, що саме дії позивача ОСОБА_1 щодо внесення конфіденційної інформації, необхідної для входу у Приват24 під його обліковим записом та підтвердження такого входу, надавши ці дані невстановленим особам, призвели до компрометації входу у Приват24 під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 , і такі дії призвели до незаконного використання ПІНу або іншої інформації від його аккаунту в Приват24, що дало змогу ініціювати платіжні операції по списанню коштів з його рахунку.

Так, дослідивши наданий відповідачем аудіозапис з архіву записів телефонних розмов в АТ КБ «Приватбанк», апеляційний суд встановив, що об 11 год. 20 хв. 16 липня 2022 року ОСОБА_1 подзвонив на гарячу лінію відповідача та повідомив, що з його картки списано кошти шахраями, при цьому вказав, що отримав від іншої людини посилання на сайт, де намагався отримати матеріальну компенсацію від ООН у розмірі 4 700,00 грн., у зв`язку з чим перейшов за невідомим посиланням, де ввів свій пароль від аккаунту Приват24 (т. 1 а.с. 201).

Цих обставин, зокрема, що вводив пароль від аккаунту в Приват24 на невідомому сайті для отримання грошової виплати нібито від ООН, які зафіксовані під час телефонного звернення ОСОБА_1 до Банку, позивач ОСОБА_1 в суді не заперечував і не спростував.

Отже, позивач ОСОБА_1 сам на невстановленому сайті в мережі Інтернет ввів свої конфіденційні дані для авторизації під обліковим записом в Приват24, вчинивши такі дії користувач ОСОБА_1 сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, після чого відбулося списання коштів з його банківського рахунку, тому Банк не має нести відповідальність за списання коштів з рахунку позивача.

Додатковим рішенням Іванківського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 року стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з отриманням професійної правової допомоги у розмір 14 780,00 грн. (т. 2 а.с. 54-57).

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

На підставі ст. 141 ЦПК України, у разі скасування оскаржуваного рішення районного суду і ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволені позову, понесені позивачем судові витрати мають бути віднесені на його рахунок.

З огляду на вищезазначене, додаткове рішення Іванківського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 року підлягає скасуванню.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, слід компенсувати за рахунок держави на користь АТ КБ «Приватбанк» 3 220,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, сплата якого підтверджується фінансовим документом (т. 2 а.с. 76).

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 14 вересня 2023 року та додаткове рішення Іванківського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинити певні дії.

Компенсувати за рахунок держави на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - 3 220 грн. 80 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 03 травня 2024 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова