"20" вересня 2024 р.
Справа №150/344/24
Провадження по справі №2/150/154/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 вересня 2024 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Савковій С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_1 з вище зазначеним позовом. В обґрунтування даного позову зазначає, що 07 травня 2006 року позивач та відповідач уклали шлюб. Від спільного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак сімейне життя не склалось й рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 26 грудня 2018 року, шлюб між сторонами було розірвано. Зокрема, рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2019 року з відповідача на користь позивача були присуджені аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі 1500 гривень до досягнення дитиною повноліття. Зауважує на тому, що на даний час її матеріальне становище та обсяг доходів погіршились, у зв`язку з тим, що позивач вимушено не працює з причини перебування у відпустці по догляду за дитиною, якій не виповнилось три роки. Дані обставини стали причиною для звернення із даною позовною заявою до суду. Відтак, просить суд, змінити спосіб та розмір присуджених рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2019 року аліментів на її користь з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з твердої грошової суми в розмірі 1500 гривень на частку з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року по даній цивільній справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Призначено судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явилася, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Свої вимоги підтримує та просить їх задоволити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі.

Відповідачем по невідомих суду причинах не подано відзиву на позовну заяву, відсутні відомості щодо надіслання відзиву позивачу, відповідачем не пред`явлено зустрічного позову, крім того, в строк для подання відзиву відповідачем не подано. Також, відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.09.2024 постановлено про проведення заочного розгляду даної справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи суд відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст., ст.4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд, відповідно до ст. ст.81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положення ст.4 ЦПК України, ст.15 ЦК Україні, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.

Згідно із частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

З матеріалів справи судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14.09.2023, повторно, Могилів-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №31.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.02.2019, справа №150/249/23, шлюб між сторонами розірвано.

На підставі рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.02.2019, справа №150/2/2019, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 03.01.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 просить змінити розмір стягуваних аліментів, які стягуються на підставі рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.02.2019 в розмірі 1500 гривень щомісячно, та визначити стягнення аліментів для утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, посилаючись на те, що розмір аліментів, які стягуються відповідно до вище вказаного рішення суду, є недостатнім для матеріального утримання дитини та належного забезпечення усіма необхідними для розвитку речами, а також продуктами харчування.

Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.02.2019 за вибором позивача було визначено спосіб виконання батьком ОСОБА_2 обов`язку утримувати дитину стягування аліментів для утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.3 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо).

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній визначається судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" орієнтує суди на те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати в цілому 50 відсотків заробітної плати цієї особи (абзац 4 п. 17).

Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.02.2019 ,справа №150/2/19, із ОСОБА_2 на користь позивача стягуються аліменти для утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1500 гривень щомісячно, тобто розмір аліментів, які сплачуються ОСОБА_2 для утримання неповнолітнього сина є меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ).

Також варто зауважити, що позивач ОСОБА_1 , не має змоги матеріально забезпечувати неповнолітнього ОСОБА_3 , оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, що підтверджується довідкою №359 від 27.05.2024, виданою Управлінням соціального захисту населення Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ) встановлено, що за рішенням суду кошти для утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як свідчить правова позиція Верховного Суду України у справі за №143 цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст., ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (постанова Верховного суду України №6-143 ЦС13 від 05.02.2014 року).

З врахуванням роз`яснень, що містить Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд відповідно до ст., ст.181, 192 СК України вважає належними та достатніми підставами для зміни розміру аліментів, які зобов`язаний сплачувати ОСОБА_2 для утримання неповнолітнього сина.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо збільшення розміру стягуваних аліментів.

Враховуючи в сукупності всі обставини справи, беручи до уваги докази, які одержані у встановленому законом порядку, також зважаючи на те, що відповідачем позов визнано, суд в силу статей 181, 192 СК України та виходячи з розміру прожиткового мінімуму, затвердженого Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023, 3460-IX затверджено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років, приходить до висновку про зміну розміру стягуваних аліментів із 1500 гривень на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

ОСОБА_1 у відповідності до положень вище зазначеного Закону звільнена від сплати судового збору за вимогою щодо зміни розміру аліментів на неповнолітню дитину, тому відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача.

Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір за позовну вимоги про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1211,20 гривень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити рішення щодо стягнення аліментів до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

На підставі ст., ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст., ст.10, 11, 81, 141, 206 ч.4, 263 - 265, 274, 279, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб та розмір присуджених рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 20 лютого 2019 року аліментів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з твердої грошової суми в розмірі 1500 гривень на частку з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дитиною повноліття.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Виконавчий лист, виданий 20.02.2019 Чернівецьким районним судом Вінницької області по справі №150/2/19, щодо стягнення аліментів із ОСОБА_2 , - відкликати.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (однієї тисячі двохсот одинадцяти) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 09.04.2024 органом 0525, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК