Справа № 750/8310/24
Провадження № 2/750/1737/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мойсієнко К.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заступника прокурора Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину,

третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради,

в с т а н о в и в :

У червні 2024 року заступник прокурора Чернігівської окружної прокуратури звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської обласної ради з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 27891 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач відзив на позов не подала.

Прокурор у судове засідання надіслала клопотання про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник Національної служби здоров`я України надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Чернігівська обласна рада надіслала до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника за наявними матеріалами справи.

Відповідач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги визнає.

Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради надіслало до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника за наявними матеріалами справи.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/9878/23 від 27 вересня 2023 року, яка набрала законної сили 05 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням її з потерпілою та закрито кримінальне провадження відносно неї (а.с. 37-38).

Вказаним рішенням суду встановлено, що 26.04.2023, близько 15 год. 00 хв., автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі «GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , рухався по пр. Михайла Грушевського в напрямку пр. Перемоги в м. Чернігові. Рухаючись у вказаному напрямку, на перехресті АДРЕСА_1 , водій ОСОБА_1 , діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинна була і могла їх передбачити, не будучи особливо уважною до такого учасника дорожнього руху, як неповнолітній пішохід (п.п. 1.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями) (далі ПДР)) проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну (п.п. 2.3 б ПДР), наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, не зменшила швидкість та не зупинилась, щоб дати дорогу пішоходу (п.п. 18.1 ПДР), внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра перетинала проїжджу частину дороги пр. Михайла Грушевського по нерегульованому пішохідному переходу, з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді компресійних переломів тіл 9-го, 10-го, 12-го грудних та 1-го поперекового хребців, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу. У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 1.7, 2.3 (б), 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями), що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди та перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з тілесними ушкодженнями, отриманими потерпілою.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями неповнолітня ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради в період з 26 квітня 2023 року по 14 травня 2023 року (18 ліжко-днів).

З листа КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» ЧОР № 06/1-05/1343 від 28.06.2023, вбачається, що вартість лікування ОСОБА_2 за вказаний період становить 27891 грн. (а.с. 41).

Вказаний розмір понесених витрат на лікування підтверджується розрахунком вартості лікування (а.с. 42).

Лікування ОСОБА_2 фінансувалося за програмою медичних гарантій Національної служби здоров`я України (кошти Державного бюджету України) та за рахунок коштів обласного бюджету Чернігівської обласної ради.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», зокрема, пунктом 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжкодня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Згідно з пунктом 3, 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних інших медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.

Тобто, послуги КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради, пов?язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачені Національною службою здоров?я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів У країни від 24.12.2019 № 1086.

Національна служба здоров`я України є розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми, зокрема на 2023 рік. Отже, медичні послуги ОСОБА_2 надавалися КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій укладеного із Національною службою здоров`я України.

Послуги КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_2 пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам та оплачені Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок Державного бюджету України. У той же час, оскільки Національна служба здоров`я України витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікуванні потерпілої, яка перебувала на стаціонарному лікуванні з вини ОСОБА_1 на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, дані кошти необхідно стягнути з ОСОБА_1 та зарахувати до Державного бюджету України.

Окрім того, згідно інформації КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради витрати на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_2 також здійснювалися за рахунок коштів обласного бюджету у сумі 526,00 грн.

Таким чином, сума витрачених КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради коштів за надані медичні послуги за укладеною програмою медичних гарантій з Національною службою здоров`я України за час стаціонарного лікування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 , що надійшли до лікарні з Державного бюджету України становить 27329 грн., а за кошти обласного бюджету становить 562 грн., що підтверджено інформацією КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради від 28.06.2023 № 06/1-05/1343.

Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Також, згідно положень частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд на підставі вимог частини першої статті 141 та частини першої статті 142 ЦПК України приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а іншу частину витрат позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 142, 258, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов заступника прокурора Чернігівської окружної прокуратури (місцезнаходження: вул. Шевченка, 1, м. Чернігів) в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України (місцезнаходження: просп. Степана Бандери, 19, м. Київ; код ЄДРПОУ - 42032422), Чернігівської обласної ради (місцезнаходження: пр. Миру, 43, м. Чернігів; код ЄДРПОУ - 25618741) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; паспорт НОМЕР_2 ) про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної служби здоров`я України витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 27329 грн. (двадцять сім тисяч триста двадцять дев`ять грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівської обласної ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 562 грн. (п`ятсот шістдесят дві грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівської обласної прокуратури 1514 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Повернути з Державного бюджету України Чернігівській обласній прокуратурі (код ЄДРПОУ - 02910114) 1514 грн. судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції № 1544 від 06 червня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя