Номер провадження: 22-ц/813/3289/24
Справа № 501/712/21
Головуючий у першій інстанції Смирнов В.В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 18 вересня 2023 року

у цивільній справі за поданням Головного державного виконавця Чорноморського відділу державної в Одеському районі Одеської області виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашиної К.Ю. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

У вересні 2023 року Головний державний виконавець Чорноморського відділу державної в Одеському районі Одеської області виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашина К.Ю. звернулась до суду із вказаним вище поданням, у якому просила оголосити розшук боржника ОСОБА_1 .

Вимоги подання обґрунтовані тим, що на примусовому виконанні Чорноморського відділу державної в Одеському районі Одеської області виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавчий лист №501/712/21 від 27.08.2021 року, виданий Іллічівським міським судом Одеської області.

Однак, боржник добровільно борг не сплачує, приховує своє місцеперебування, до відділ державної виконавчої служби не з`являється, ухиляється від сплати аліментів.

Так, 07 лютого 2023 року на зареєстровану адресу проживання боржника ОСОБА_1 направлено виклик державного виконавця, який повернувся із відміткою про причину не вручення: адресат відсутній за вказаною адресою.

Також 07 лютого 2023 року, згідно заяви стягувача, яка повідомила, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , Овідіопольському відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено доручення про перевірку місця проживання боржника.

Боржник за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 не проживає.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 18 вересня 2023 року вказане вище подання задоволено, оголошено розшук боржника ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Аверіна В.В., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, вважає висновок суду про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця про розшук боржника таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, тому просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні подання державного виконавця про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .

Скаржник зазначає, що попри наявність у матеріалах справи інформації щодо його зареєстроване місцепроживання, судом його не було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду цієї справи за поданням державного виконавця.

Поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що з наведених у поданні обставин та долучених до нього доказів незрозумілим є за якою адресою державним виконавцем було здійснено вихід, як за адресою проживання боржника, та навіть такий вихід був єдиним, що свідчить про невжиття виконавцем необхідних та визначених законом заходів для встановлення місця знаходження боржника та його належного повідомлення про виконавче провадження.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавали, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення вказаним вимогам не відповідає, виходячи з такого.

Як убачається з матеріалів справи, 21 серпня 2021 року Іллічівським міським судом Одеської області видано виконавчий лист №501/712/21 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, визначених рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 31 травня 2016 року (справа №501/605/16-ц), та стягнення з відповідача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 ) аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 11.03.2021 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Адресою місця проживання боржника зазначено: АДРЕСА_4 (а.с.92)

02 листопада 2021 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження, з постанови про відкриття виконавчого провадження убачається, що адресою місця проживання боржника виконавець зазначає: АДРЕСА_3 (а.с.91зворот)

11 серпня 2022 року було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_3 , водночас двері квартири зачинені, ніхто не стук не відгукнувся, і не відчинив, про що старшим державним виконавцем Паршенко О.О. було складено акт (а.с.93).

З відповіді на запит про зареєстроване місце проживання боржника до Чорноморського відділу державної в Одеському районі Одеської області виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24 серпня 2022 року убачається, що зареєстрованим місцем проживання боржника ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 (а.с.94)

07 лютого 2023 року, із посиланням на те, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , Овідіопольському відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено доручення про перевірку місця проживання боржника.

24 лютого 2023 року до Чорноморського відділу державної в Одеському районі Одеської області виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повернулось рекомендоване відправлення, яким ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , було направлено виклик державного виконавця. Причиною невручення відправлення зазначено: за відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 98).

10 березня 2023 року до Чорноморського відділу державної в Одеському районі Одеської області виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повернулось рекомендоване відправлення, яким ОСОБА_1 на зареєстровану адресу місця проживання було направлено виклик державного виконавця. Причиною невручення відправлення зазначено за закінченням терміну зберігання (а.с.97).

Згідно ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Це конституційне положення відображено і у п. 7 ч 3 ст. 18 ЦПК України, відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно вимог ст. 438 ЦПК України розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцем знаходження його майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місця реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника-фізичної особи або дитини, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місця знаходження боржника - фізичної особи або дитини, а саме: отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; отримання інформації щодо місця роботи боржника; отримання інформації про боржника з інших джерел.

Тобто, до звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з цим, звертаючись до суду із відповідним поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_4 . головний державний виконавець Чорноморського відділу державної в Одеському районі Одеської області виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашина К.Ю. не надала суду жодних доказів на підтвердження вчинення виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника та їх безрезультатності.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази про вжиття державним виконавцем передбачених законом заходів щодо встановлення місця проживання боржника з метою ефективного здійснення виконавчих дій по виконанню рішення суду або докази того, що вжиті ДВС заходи були безрезультатні і не здобуто ніякої інформації про місцезнаходження боржника ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про ненадання державним виконавцем жодних доказів на підтвердження обставин щодо повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, оскільки, матеріали справи не містять доказів направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження.

Слушними є також посилання скаржника про невжиття виконавцем дій з встановлення його місця знаходження як боржника, зважаючи на таке.

Так, хоча факт направлення державним виконавцем боржнику ОСОБА_1 виклику державного виконавця на зареєстровану адресу місця проживання боржника і вбачається з матеріалів справи, проте, колегія суддів звертає увагу на те, що, відповідне відправлення повернулось адресату із зазначенням причини невручення, а саме, за закінченням терміну зберігання, що не може беззаперечно свідчити про його відмову від одержання кореспонденції чи про його незнаходження за відповідною адресою.

Також з матеріалів справи убачається, що вказаний вище виклик також направлявся виконавцем за адресою: АДРЕСА_1 , однак, окрім посилань у поданні на повідомлення такої адреси, як адреси місця проживання боржника стягувачкою, виконавець не надає жодних доказів того, що ОСОБА_1 дійсно проживає за цією адресою, отже рекомендоване поштове відправлення, яке повернулось адресанту із причиною невручення адресат відсутній за вказаною адресою колегія суддів також не приймає як належний доказ на підтвердження інформування боржника про виклик державного виконавця.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що хоча 11 серпня 2022 року було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_3 , а у постанові про відкриття виконавчого провадження адресою місця проживання боржника зазначено АДРЕСА_3 , однак, з наданих виконавцем доказів неможливо встановити яким чином зазначена адреса пов`язана із боржником.

При цьому, з виконавчого листа №501/712/21 убачається, що адресою місця проживання боржника зазначено: АДРЕСА_4 , водночас матеріали справи не містять жодних відомостей про вчинення виконавцем будь-яких виконавчих дій з повідомлення боржника за вказаною адресою, на виконання вимог ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Щодо посилань на доручення про перевірку місця проживання боржника, направлене Овідіопольському ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), колегія суддів зауважує, що хоча виконавцем і надано копію відповідного доручення та супровідного листа про його направлення, однак матеріали справи не містять жодних відомостей щодо проведення Овідіопольським ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідної перевірки та складення за її результатами акту.

Тож, фактично, з наданих Головним державним виконавцем Чорноморського відділу державної в Одеському районі Одеської області виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашиною К.Ю. доказів убачається, що за зареєстрованою адресою проживання ОСОБА_1 виконавцем не було здійснено жодного виходу, як не було направлено на неї і постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ураховуючи викладене колегія суддів зауважує про безпідставність констатації виконавцем того що боржник за адресою АДРЕСА_2 не перебуває.

За вказаних обставин, колегія суддів виснує, що доказів належного направлення державним виконавцем боржнику ОСОБА_1 документів виконавчого провадження, зокрема, викликів державного виконавця, вчинення державним виконавцем будь-яких виконавчих дій щодо встановлення доходів та їх джерела, як і майна боржника, на яке можна звернути стягнення, а також щодо встановлення місця проживання боржника матеріали справи не містять.

Доказів проведення виконавцем перевірки факту проживання боржника ОСОБА_1 за адресою, зазначеною у виконавчому листі та зареєстрованою адресою проживання до подання не долучено, як і не зазначено про факт проведення таких перевірок у самому поданні.

Суд може прийняти рішення про розшук боржника тільки в разі, якщо особі, що здійснює виконавче провадження, не відоме місце проживання, перебування, місцезнаходження боржника, зокрема вжитими державним виконавцем заходами не виявлено таку особу за місцем її реєстрації, проживання, роботи, навчання, тощо.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 є передчасним, оскільки в обґрунтування подання про оголошення розшуку боржника суду не надано достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи, відсутні відомості про привід боржника, а також докази, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, крім того відсутні відомості про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до відділу державної виконавчої служби, а тому підстави для задоволенні подання відсутні.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає помилковим та передчасним висновок суду про задоволення подання Головного державного виконавця Чорноморського відділу державної в Одеському районі Одеської області виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашиної К.Ю. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 з вказаних вище підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 п.п.1,3,4 ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні подання Головного державного виконавця Чорноморського відділу державної в Одеському районі Одеської області виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашиної К.Ю. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 18 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні подання Головного державного виконавця Чорноморського відділу державної в Одеському районі Одеської області виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашиної К.Ю. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 03 травня 2024 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова