КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №359/6062/19 Головуючий у І інстанції - Муранова-Лесів І.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/9071/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Бориспільської міської ради Київської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки,

установив:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Бориспільської міської ради Київської області, ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

В обґрунтування своїх позовних вимог, зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої він отримав спадщину: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Також зазначає, що будинок належав спадкодавцю на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 13 грудня 2001 року за реєстровим №4294, зареєстрованим в Бориспільському районному «Бюро технічної інвентаризації» Київської області 18 грудня 2001 року в книзі №2, стор.269 за №568.

На земельній ділянці розташований житловий будинок літ «АІ», 1975 року побудови, загальною площею 56.3 кв.м, житловою 38.6 кв.м., а також надвірні будівлі та споруди: убиральня «Г», хвіртка «№3», огорожа «№4», яма вигрібна «В», колонка питна «К».

Також зазначає, що земельна ділянка, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди площею 0,12 га не приватизована.

Земельна ділянка огороджена парканом.

Зазначає, що за життя мати мала намір приватизувати земельну ділянку, та рішенням №466-7-V від 08.12.2006 року Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області була передана у приватну власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 .

На підставі рішення був складений акт встановлення зовнішніх меж та передачі на зберігання межових знаків власнику земельної ділянки де зазначено площу земельної ділянки.

Відповідно до довідки №1523 від 23 вересня 2009 року виданої Іванівською сільської ради ОСОБА_3 користується земельною ділянкою площею 0,12га.

13 жовтня 2009 року ОСОБА_3 подала заяву до Управління земельних ресурсів у Бориспільському районі про оформлення та видачу державного акта на право власності на земельну ділянку.

Згідно з кадастровою зйомкою встановлено факт накладання суміжної земельної ділянка ОСОБА_1 на земельну ділянку яка перебуває в користуванні ОСОБА_3 .

Згідно з державним актом земельної ділянки ОСОБА_1 межа проходить по будинку ОСОБА_3 .

Також вказує, що ОСОБА_3 подала заяву про розгляд спірного питання до Іванківської сільської ради, та згідно з актом про розгляд заяви від 05 грудня 2013 року комісією встановлено, що при винесенні межових знаків в натурі відповідно до державного акту ОСОБА_1 , вона накладається на земельну ділянку гр. ОСОБА_3 , хоча земельна ділянка ОСОБА_3 огороджена від садиби ОСОБА_1 парканом з профнастилу.

Згідно з висновком комісії: ОСОБА_1 провести інвентаризацію своєї земельної ділянки по фактичним межам своєї земельної ділянки в с. Іванків (теперішня назва Калинова ), в іншому випадку спір вирішується в судовому порядку.

Зазначає, що після смерті матері вирішив оформити земельну ділянку і з`ясувалось, що сусідка ОСОБА_1 не усунула порушення щодо їх суміжної межі, не провела інвентаризацію своєї земельної ділянки з кадастровим номером :01:025:0005.

17 січня 2020 року був складений Акт про обстеження меж земельної ділянки, відповідно до якого комісія провела обстеження після виконаних геодезичних робіт ТОВ «ПІК Нова Земля» та підтвердила розбіжності між існуючою межею та приватизованою ОСОБА_1 та за результатами геодезичної зйомки розбіжність складає 0,0069 га.

Також зазначає, що рішенням Іванківської сільської ради була передана у власність ОСОБА_1 земельна ділянка площею 0,2172га для будівництва та обслуговування житлового будинку на підставі якого був виданий державний акт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:025:0005.

Вважає, що оспорюваним рішенням було порушені його права на землю.

Також зазначає, що у зв`язку із наявністю накладання земельної ділянки відповідача на його земельну ділянку, а також, що відповідач не бажає внести зміни, щодо місця розташування своєї земельної ділянки, єдиним способом захисту порушених його прав є скасування рішення Іванківської сільської ради про передачу земельної ділянки у власність, визнання недійсним державного акту , скасування державної реєстрації земельної ділянки, що накладається, із закриттям поземельної книги по земельній ділянці з кадастровим номером :01:025:0005.

Просив суд, скасувати рішення Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 22 вересня 2006 року №219-5-5 про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,2172га для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Визнати недійсним виданий ОСОБА_1 Державний Акт Серія ЯД№956620 на право власності на земельну ділянку площею 0,2172га кадастровий номер :01:025:0005.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2172га кадастровий №:01:025:0005 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку розташованої в АДРЕСА_1 , та перенести в архівний шар, а також закрити Поземельну книгу.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2023 року зазначений вище позов задоволено частково.

Визнано недійсним виданий на ім`я ОСОБА_1 Державний акт Серія ЯД №956620 на право власності на земельну ділянку площею 0,2172 га кадастровий номер :01:025:0005 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої в АДРЕСА_1 .

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2172 га кадастровий номер :01:025:0005, розташованої в АДРЕСА_1 , та перенести в архівний шар, Поземельну книгу закрити.

В інші частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, вважаючи, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції, посилався на дані кадастрової зйомки та кадастровий план земельної ділянки ОСОБА_3 , виготовленими ПП «Земля-2009» у 2011 році, де нібито встановлено факт накладання її суміжної земельної ділянки на земельну ділянку, яка перебуває в користуванні ОСОБА_3 , але в матеріалах справи відсутні дані про сертифікованих інженера-геодезиста або інженера-землевпорядника, які проводили дані роботи.

Також, відсутній договір, щодо проведення вищевказаних робіт між ОСОБА_3 та ПП «Земля-2009» та акт виконаних робіт.

Вказує, що позивачем долучено до позовної заяви акти, проте її на земельні комісії ніхто не запрошував, відсутні офіційні письмові повідомлення про її сповіщення від Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області., що в свою чергу, позбавило її права надати свої пояснення документи та інше

Зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги, взяв за основу геодезичну зйомку ТОВ «ПІК Нова Земля», яка виконана ОСОБА_5 , проте в матеріалах справах відсутні документи, які надавали право ОСОБА_5 , проводити геодезичну зйомку, а саме: сертифікат інженера-геодезиста, договір про надання послуг, щодо геодезичної зйомки між ОСОБА_2 та ТОВ «ПІК Нова Земля», акт виконаних робіт.

Також, на самому аркуші результатів геодезичної зйомки, відсутні дані, хто саме виконував дані роботи.

Сам по собі факт повідомлення ТОВ «ПІК Нова Земля» про наявність накладення земельних ділянок не є доказом фактичного існування накладення та порушення права особи, яка має на меті приватизувати земельну ділянку.

Вказує, що позовні вимоги про визнання державного акту недійсним є неефективним способом судового захисту порушених прав, оскільки вказане не призведе до відновлення порушеного речового права й для цього не потрібно визнавати недійними державні акти, оспорювати рішення органів місцевого самоврядування, правочини, щодо спірного майна.

Наголошує, що позивач не довів порушення його права, не доведено, що нею здійснювалися або були здійснені такі дії, якими завдано шкоду правам позивача, а ухвалене рішення відновить його права.

Просила суд, скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2023 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На вказану апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав відзив в обґрунтування якого зазначив, що відповідач будучи обізнаною про рішення сільської ради, яким їй виділено земельну ділянку площею 0,18 га, на підставі Державного акту Серія ЯД №956620, зареєструвала у Державному земельному кадастрі та набула у власність земельну спірну земельну ділянку площею 0,2172 га, тобто розміром більшим, ніж було у її фактичному користуванні та більшим ніж зазначено у рішенні Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 31 липня 2007 №650-14-V.

??????Звертає увагу, що його матері ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку площею 0,12 га раніше ніж відповідачу.

Його порушене право полягає у неможливості зареєструвати право власності на земельну ділянку передану рішенням №466-7-V від 08 грудня 2006 року Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області у власність його померлій матері, спадкоємцем якої він є, через накладання на цю ділянки спірної земельної ділянки.

Факт накладення спірної земельної ділянки на його присадибну земельну ділянку є доведеним та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким надана оцінка в оскаржуваному рішенні.

Разом з тим, ОСОБА_1 не провела інвентаризацію своєї земельної ділянки по фактичним межам земельної ділянки, щоб усунути накладення на земельну ділянку ОСОБА_3 , а продовжила вчиняти дії з реєстрації права власності на земельну ділянку.

Крім того, надуманим є твердження відповідача, що ним у даній справі обрано неефективний спосіб судового захисту порушених прав.

Зокрема рішення про визнання недійсним Акту про право власності на землю серія ЯД№956620 від 12 серпня 2007 року та скасування державної реєстрації земельної ділянки :01:025:0005 площею 0,2172 га, яка накладається на його земельну ділянку та пересікає частину його будинку є достатнім та ефективним способом захисту і відновить його порушене право при задоволенні позову у даній справі.

Просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2023 року залишити без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 заперечили проти доводів апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Представник Бориспільської міської ради Бориспільського району Київської області - Рожкова Ж.Р. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 січня 2019 року, реєстровий №1-13, належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 січня 2019 року, що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 153531872.

На земельній ділянці розташований житловий будинок літ «АІ», 1975 року побудови, загальною площею 56.3 кв.м, житловою 38.6 кв.м., а також надвірні будівлі та споруди: убиральня «Г», хвіртка «№3», огорожа «№4», яма вигрібна «В», колонка питна «К».

Вказаний будинок був успадкований позивачем після смерті його матері ОСОБА_3 , 1941 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що будинок належав померлій ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу від 13 грудня 2001 року, реєстровий №4294, зареєстрованим у Бориспільському районному «Бюро технічної інвентаризації» Київської області 18 грудня 2001 року в книзі №2, стор.269 за №568.

З матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 вбачається, що до ОСОБА_3 вказаний будинок належав спочатку ОСОБА_8 , а в подальшому послідовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Так, забудовником вказаного будинку на підставі Свідоцтва про забудову індивідуальної садиби, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської районної ради від 26 травня 1975 року №138, та Акту про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 18 квітня 1975 року була ОСОБА_8 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бориспільською державною нотаріальною конторою 20 квітня 1985 року за реєстровим №1563, після смерті ОСОБА_8 будинок був успадкований її сином ОСОБА_9 .

За Договором дарування від 02 липня 1998 року, посвідченим приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Кузьміченком А.П., реєстровий №2118, житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 був відчужений ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 , який в подальшому на підставі Договору купівлі-продажу від 13 грудня 2001 року відчужив його на користь матері позивача ОСОБА_3 .

Як встановлено з матеріалів інвентаризаційної справи за вищевказаною адресою по АДРЕСА_1 рахувалася присадибна земельна ділянка площею 0,12 га, що підтверджується: Довідкою Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 10 липня 1997 року, викопіюванням, виданим землевпорядником та головою виконкому Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області на ім`я ОСОБА_9 з підписами суміжних землекористувачів ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ), Актом прийманні в експлуатацію завершеного будівництвом будинку та господарських споруд індивідуального забудовника ОСОБА_9 , затвердженого рішенням виконкому Іванківської сільської ради 26 червня 1997 року, Актом про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 27 червня 1975 року, рішенням виконкому Іванківської сільської ради народних депутатів від 26 липня 1997 року «Про визнання права власності на житловий будинок», Договором купівлі-продажу житлового будинку від 02 липня 1998 року, даними Погосподарської книги №6 Іванківської сільської ради.

Крім того, матеріалами інвентаризаційної справи підтверджується, що земельна ділянка, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди площею 0,12 га огороджена парканом.

Крім того, встановлено, що рішенням №466-7-V від 08 грудня 2006 року Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області була передана у приватну власність гр. ОСОБА_3 земельна ділянка площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування представником сільської ради в присутності землекористувача ОСОБА_3 та суміжних землекористувачів ОСОБА_14 та ОСОБА_10 був складений Акт встановлення зовнішніх меж та передачі на зберігання межових знаків власнику земельної ділянки, б/д, за змістом якого площа земельної ділянки ОСОБА_3 згідно з земельно-кадастрової документації складає 0,12 га, форма та розміри якої встановлені в абрисі.

Згідно з довідкою №1523 від 23 вересня 2009 року, виданою Іванівською сільською радою Бориспільського району Київської області ОСОБА_3 користується земельною ділянкою площею 0,12 га.

Також встановлено, що 13 жовтня 2009 року ОСОБА_3 подала заяву до Управління земельних ресурсів Бориспільському районі про оформлення та видачу державного акта на підставі рішення Іванківської сільської ради №466-7-V від 08 грудня 2006 року.

Згідно з кадастровою зйомкою та кадастровим планом земельної ділянки ОСОБА_3 , виготовленими ПП «Земля-2009» у 2011 році, встановлено факт накладання суміжної земельної ділянки ОСОБА_1 на земельну ділянку яка перебуває в користуванні ОСОБА_3 , межа земельної ділянки ОСОБА_1 проходить по будинку ОСОБА_3 .

За відомостями Державного земельного кадастру на підставі Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку від 01 липня 2011 року, виготовленого ПП «Земля-2009» на замовлення ОСОБА_3 , 16 вересня 2015 року було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:025:0021, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Ця обставина також підтверджується даними Публічної кадастрової карти.

Згідно з кадастровим планом земельної ділянки ОСОБА_3 площа ділянки менша за фактичну та становить 0,1099га (кадастровий номер :01:025:0021).

Разом з цим, згідно з відповіддю ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 04 серпня 2023 року №9-10-0.6-7117/2-23 в місцевому фонді документації з землеустрою та правовстановлюючих документів на землю, архівний примірник державного акту на право власності на землю виданого на ім`я ОСОБА_3 не виявлений, інформація про його державну реєстрацію не обліковується.

Ця обставина також підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 25 січня 2021 року, а саме, що реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_3 проведено не було.

Як зазначено в Акті про розгляд заяви від 05 грудня 2013 року комісією у складі сільського голови, та членів земельної комісії, встановлено, що при винесенні межових знаків в натурі відповідно до державного акту ОСОБА_1 , вона накладається на земельну ділянку гр. ОСОБА_3 , хоча земельна ділянка ОСОБА_3 огороджена від садиби ОСОБА_1 парканом з профнастилу.

Згідно з висновком комісії: ОСОБА_1 провести інвентаризацію своєї земельної ділянки по фактичним межам своєї земельної ділянки в АДРЕСА_2 , в іншому випадку спір вирішується в судовому порядку.

Згідно з Актом про обстеження меж земельної ділянки гр. ОСОБА_2 від 22 лютого 2019 року комісією у складі сільського голови, голови та секретаря земельної комісії, спеціаліста-землевпорядника виїздом на місцевість встановлено, що, земельні ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 огороджені та на місцевості накладення відсутні, але при вивченні документів, наданих заявником, виявлено накладення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 на земельну ділянку ОСОБА_2 .

Згідно з Актом про обстеження меж земельної ділянки гр. ОСОБА_2 від 17 січня 2020 року комісією у складі сільського голови, секретаря та двох членів земельної комісії, землевпорядника сільської ради, виїздом на місцевість встановлено, що комісія провела обстеження після виконаних робіт ТОВ «ПІК Нова Земля» ОСОБА_5 та підтвердила розбіжність між існуючою межею та приватизованою гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 .

Після результатів геодезичної зйомки, розбіжність складає 0,0069га.

Наведене свідчить про те, що фактична площа присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 , становить: 0,1099га+0,0069га=0,1168га,- що в цілому відповідає площі земельної ділянки 0,12га, яка перебувала у фактичному користуванні попередніх власників житлового будинку АДРЕСА_2 , та підлягала передачі у приватну власність ОСОБА_3 на підставі рішення Іванківської сільської ради від 08 грудня 2006 року №466-7-V.

У цьому зв`язку судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 27 квітня 2004 року, який посвідчений ОСОБА_15 , приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, за реєстровим №2208, на праві приватної власності належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Договір зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 27 січня 2005 року, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 січня 2005 року, номер витягу 6336377, Бориспільського районного бюро технічної інвентаризації.

На земельній ділянці розташовано: житловий будинок житловою площею 26,8 кв.м, зазначений в плані під літерою «А-І», та господарсько-побутові будівлі: сарай «Б», криниця «К», огорожа «N».

З матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 вбачається, що до відповідача ОСОБА_1 вказаний будинок належав ОСОБА_11 на підставі Свідоцтва про право на власності НОМЕР_1 від 14 травня 2003 року, а в подальшому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 червня 2003 року за реєстровим №2-2193, ОСОБА_9 , який на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 27 квітня 2004 року відчужив його на користь відповідача ОСОБА_1 .

Як встановлено з матеріалів інвентаризаційної справи за вищевказаною адресою по АДРЕСА_1 рахувалася присадибна земельна ділянка площею 0,19 га, що підтверджується: рішенням виконкому Іванківської сільської ради від 25 лютого 2003 року «Про оформлення права власності на житловий будинок».

Встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №956620, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі у серпні 2007 року, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2172 га, кадастровий номер :01:025:0005 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована в АДРЕСА_1 .

Ця обставина також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру, номер витягу НВ-020 від 19 листопада 2020 року.

Як встановлено з кадастрового плану земельної ділянки відповідача ОСОБА_1 (кадастровий номер :01:025:0005), земельна ділянка межує з земельною ділянкою ОСОБА_3 .

Державна реєстрація земельної ділянки ОСОБА_1 здійснена 09 червня 2016 року, документація із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація - Інші документи, 30 грудня 2002 року, ТОВ «Ленд Компані», ОСОБА_18.

Разом із з цим згідно з даними Головного управління Держгеокадастру у Київській області (після перейменування - Головне Управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області) за інформацією Відділу у Бориспільському районі документація із землеустрою стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :01:025:0005 в місцевому фонді документації із землеустрою не виявлено, про що зазначено в листі від 23 листопада 2020 року № 9-10-0.6-15068/2-20.

За змістом виданого на ім`я ОСОБА_1 . Державного акту серія ЯД №956620 також зазначено, що він виданий на підставі рішення Іванківської сільської ради (Бориспільського району Київської області) від 22 вересня 2006 року №219-5-5. Така ж інформація міститься у Витязі з Державного земельного кадастру від 19 листопада 2020 року.

Водночас, листом Виконавчого комітету Бориспільського міської ради від 25 листопада 2021 року №К-11439 на ім`я позивача ОСОБА_2 повідомлено, що рішення Іванківської сільської ради від 22 вересня 2006 року №219-5-5 не стосується громадянки ОСОБА_1 .

Так, згідно з із зазначеним рішенням Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 22 вересня 2006 року №219-5-5 «Про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки», оригінал якого було оглянуто у судовому засіданні, було вирішено: передати у приватну власність земельну ділянку ОСОБА_16 , площею 0,25 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та 0,15 га для ведення особисто селянського господарства по АДРЕСА_3 .

Факт приватизації земельної ділянки в АДРЕСА_3 зазначеною особою ОСОБА_16 , крім того підтверджується долученими до матеріалів справи: Інформацією державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 27 січня 2022 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухоме майно щодо суб`єкта від 27 січня 2022 року, номер інформаційної довідки 296621873.

Встановлено, що Іванківською сільською радою Бориспільського району Київської області від 31 липня 2007 року №650-14-V було прийняте рішення «Про передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства», відповідно до якого (порядковий номер у рішенні п.42) ОСОБА_17 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,18 га, у тому числі 0,18 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Не зважаючи на встановлені у рішенні Іванківської сільської ради розбіжності у імені відповідача (Діна - Діана), ця обставина не спростовує того факту, що зазначена у рішенні органу місцевого самоврядування адреса місцезнаходження земельної ділянки: АДРЕСА_1 , - відповідає адресі місцезнаходження належного відповідачу ОСОБА_1 нерухомого майна: житлового будинку та земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку з кадастровим номером :01:025:0005.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст.116,118 Земельного кодексу України отримала Державний акт на право власності на землю Серія ЯД №956620, зареєструвала у Державному земельному кадастрі та набула у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:025:0005 площею 0,2172 га, а саме, розміром більшим, ніж було зазначено у рішенні органу місцевого самоврядування, а також більшим ніж перебувала у її фактичному користуванні, внаслідок чого до ОСОБА_1 перейшла у власність частина земельної ділянки, щодо якої Іванківською сільською радою Бориспільського району Київської області було прийнято рішення про передачу її у власність ОСОБА_3 , спадкоємцем якої є позивач.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ч. 1 ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За приписами ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом ст. 3, 4 ЗК України, земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно з частин 2,3 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч. 1 ст. 155 ЗК України).

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Відповідна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 07 червня 2023 року у справі №130/2194/19, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №2-3007/11 (провадження №14-525цс18), від 30 травня 2018 року у справі №923/466/17 (провадження №12-89гс18), постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №297/1903/16-ц (провадження №61-26296св18).

Відповідно до ст. 40 Земельного кодексу України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Так, згідно зі ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до вимог ч.ч.6-10 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про державний земельний кадастр», відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковими. Згідно зі ст.21 Закону відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Так, в силу вимог ст.107 Земельного кодексу України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

В силу вимог ч. 2 ст.16 Закону України «Про державний земельний кадастр», кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч.6 цією статі кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

За змістом ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у тому числі у раз ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 отримала Державний акт на право власності на землю Серія ЯД №956620, зареєструвала у Державному земельному кадастрі та набула у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:025:0005 площею 0,2172 га, а саме, розміром більшим, ніж було зазначено у рішенні органу місцевого самоврядування, а також більшим ніж перебувала у її фактичному користуванні, внаслідок чого до ОСОБА_1 перейшла у власність частина земельної ділянки, щодо якої Іванківською сільською радою Бориспільського району Київської області було прийнято рішення про передачу її у власність ОСОБА_3 , спадкоємцем якої є позивач.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного та мотивованого висновку про визнання недійсним Державного акту Серія ЯД №956620 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:025:0005 площею 0,2172 га, на підставі якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку та скасував державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2172 га кадастровий номер :01:025:0005.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі навідсутність в матеріалах справи даних про сертифікованих інженера-геодезиста або інженера-землевпорядника, які проводили геодезичні дослідження, з яких вбачається накладання її земельної ділянки на ділянку позивача, відсутність договорів надання послуг, актів виконаних робіт ТОВ «ПІК Нова Земля», колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки жодним чином не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції, якими встановлено, що у ОСОБА_1 наявне право на земельну ділянку загальною площею 0,18 га, а не на земельну ділянку площею 0.2172 га, рішення відносно ділянки з такою площею не приймалось.

Крім того, обставини накладання земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача встановлені в Акті про розгляд заяви ОСОБА_3 від 05 грудня 2013 року; Акті про обстеження меж земельної ділянки ОСОБА_2 від 22 лютого 2019 року; Акті про обстеження меж земельної ділянки ОСОБА_2 від 17 січня 2020 року, за результатами досліджень здійснених органом місцевої виконавчої влади, а саме Земельними комісіями, а не виключно ПП «Земля-2009» та ТОВ «ПІК Нова Земля».

Колегія суддів оцінює критично твердження апелянта, що за результатами вирішення земельних спорів, на підставі заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в порядку встановленому ст. 159 Земельного кодексу України, комісіями Іванківської сільської ради, складено акти, в яких зафіксовано накладення спірної земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача та зазначено про необхідність відповідачу провести інвентаризацію своєї земельної ділянки по фактичним її межам, оскільки по зазначеним заявам земельні спори не відкривались, а акти складені виключно в межах реагування на відповідні заяви та містили рекомендаційний характер.

Разом з тим, всупереч зазначеного вище висновку комісії ОСОБА_1 не провела інвентаризацію своєї земельної ділянки по фактичним межам цієї земельної ділянки, щоб усунути накладення на земельну ділянку ОСОБА_3 .

Крім того, на заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що позивачем у даній справі обрано неефективний спосіб судового захисту порушених прав, оскільки порушене право позивача полягає у неможливості зареєструвати право власності на земельну ділянку передану рішенням №466-7-V від 08 грудня 200 6 року Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області у власність його померлій матері, спадкоємцем якої він є, через накладання на цю ділянку спірної земельної ділянки.

У постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі №731/264/23 зазначено, що визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування відповідно до ст.16 ЦК України є ефективним способом захисту порушеного права при частковому накладанні земельних ділянок сторін спору.

У постановах Верховного Суду від 23.11.2023 року у справі №370/457/20, від 10.01.2024 у справі №296/888/22, від 21.12.2023 у справі №521/8304/16, від 22.11.2023 у справі №464/1327/21, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №361/2965/15, від 09.11.2021 у справі №542/1403/17, від 20.02.2024 у справі №420/16521/21, від 06.12.2023 у справі №500/291/20, від 26.10.2023 у справі №240/3941/19 викладені наступні висновки: «...якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів».

Єдина, стала й уніфікована практика Верховного Суду, щодо спірного питання свідчить, що визнання незаконними (протиправними) рішень органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, якими порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, є належним і ефективним способом захисту цивільних прав та інтересів.

Аналогічно з наведених підстав належним і ефективним способом захисту цивільних прав та інтересів є скасування державної реєстрації земельної ділянки, якщо таку реєстрацію проведено із порушенням прав іншого власника земельної ділянки.

Отже, переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог.

За наведених обставин доводи апеляційної скарги колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів та тлумачення норм права на розсуд апелянтів, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 01 травня 2024 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба