Номер провадження: 22-ц/813/2175/24
Справа № 1512/1223/2012
Головуючий у першій інстанції Таварткіладзе О. М.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник-адвокат Македонська Ірина Олександрівна

на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року

у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті груп» про заміну сторони стягувача виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У червні 2021 року ТОВ «Фінанс проперті груп» звернулось до суду з вказаною вище заявою, в якій просило замінити стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступником ТОВ «Фінанс проперті груп» у справі №1512/1223/2012, видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з Боржників.

На виконання рішення суду по справі № 1512/1223/2012 від 11 травня 2012 року Київський районний суд м. Одеси видав Банку виконавчі листи.

Вимоги вказаної заяви обґрунтовані такими обставинами.

11 травня 2012 року Київський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по справі № 1512/1223/2012 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 05/02/2008/840-К/184 від 15 лютого 2008 року з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №05/02/2008/840-К/184 від 15 лютого 2008 p., перейшло до ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП.

20 серпня 2020 року між ТОВ "ФК " ДНІПРОФІНАНСГРУП" та ТОВ «Фінанс проперті груп» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №05/02/2008/840-К/184 від 15 лютого 2008 року , перейшло до ТОВ «Фінанс проперті груп».

В Автоматизованій системі виконавчих проваджень наявна інформація щодо відкриття виконавчого провадження відносно Боржника відсутня.

Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо Боржника на примусовому виконанні не перебуває.

Згідно Акту ПАТ КБ «НАДРА» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів втрачені, що підтверджується відповідним записом у зазначеному акті.

Оригінали виконавчих листів у Заявника та Первісного стягувача відсутні, заборгованість за кредитний договором не погашена.

ТОВ «Фінанс проперті груп» зазначив, що пропуск ним строку зумовлений об`єктивними причинами, що не залежали від попереднього кредитора в особі банку ПАТ КБ «Надра».

Так, за рішенням НБУ у банку було запроваджено процедуру ліквідації, через яку фактично було припинено нормальну діяльність банку. Процедуру ліквідації здійснював Фонд - державний орган, який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку.

Отже, попередній кредитор не мав можливості забезпечити, дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на припинення його діяльності рішеннями державних органів.

Отже, саме процедурою ліквідації банку, якою припинено основну діяльність банку, змінено весь склад керівництва, закрито територіальні відділеня Банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, обумовлено втрату оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті груп», замінено сторону стягувача з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінанс проперті груп» у справі №1512/1223/2012 за позовом ПАТ«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Видано дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Поновлено строк пред`явлення до примусового виконання дублікатів виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по справі №1512/1223/2012.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Македонська І.О.. звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року та відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Фінанс проперті груп».

За доводами апеляційної скарги, право вимоги ПАТ КБ «Надра» припинено за наслідком примусового виконання на підставі виконавчого листа № 1512/1223/2012 в рамках виконавчого провадження № 36381027, що було закрито 03 березня 2015 року у зв`язку із фактичним виконанням.

Так, виконавче провадження, відкрите за виконавчим листом №1512/1223/2012, закінчене 03 березня 2015 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку із стягненням з боржника грошової суми, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій у повному обсязі. Крім того, після закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням, 29 лютого 2016 року Першим Київським ВДВС було перераховано на рахунок ОСОБА_1 зайво стягнуті грошові кошти в сумі 27 942,80 грн, отримані внаслідок реалізації арештованого майна боржника.

З огляду на вказане, за відсутності у ПАТ «КБ Надра» будь-яких прав вимоги за Договором «Автопакет» станом на момент переходу цих прав 26 лютого 2020 року до «Фінанс проперті груп» перейшов саме такий обсяг прав.

При цьому оригінали відповідних виконавчих листів не втрачені, а за результатами здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 36381027 передані разом із виконавчим листом до архіву Першого Київського ВДВС, а в подальшому знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Безпідставним є і застосування судом Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 05 червня 2016 року, оскільки правовідносини між боржником і кредитором у цій справі завершились до набрання таким Законом сили.

Також скаржник зауважив про порушення судом першої інстанції прав боржника на участь у судовому засіданні, поданні доказів та реалізації інших процесуальних прав.

09 квітня 2024 року ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду із заявою про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 без її участі, вимоги апеляційної скарги підтримала та просила задовольнити скаргу.

Апеляційний суд зауважує, що відповідно до ч. 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з цим, матеріали справи не містять документів на підтвердження представництва боржником ОСОБА_1 у суді інтересів ОСОБА_2 , тому предметом апеляційного перегляду справи є ухвала суду, в частині задоволення вимог ТОВ «Фінанс проперті груп» лише відносно боржника ОСОБА_1 .

В іншій частині судове рішення не переглядається.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, із заявою (клопотанням) про відкладення розгляду справи не звертались, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду в частині, що переглядається апеляційним судом, не відповідає, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, 21 липня 2021 року судовий розгляд цієї справи за вказаною вище заявою ТОВ «Фінанс проперті груп» відбувся за відсутності учасників справи ( а.с.51, 52-55).

Водночас матеріали справи не містять відомостей щодо належного повідомлення, зокрема, скаржника ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання призначеного судом на 21 липня 2021 року о 12:30 годині, а також, що останнім подавалася заява про розгляд справи без його участі.

Отже посилання суду у тексті оскаржуваної ухвали про належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі, зокрема, боржника ОСОБА_1 є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце такого засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Так, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження фактичного направлення таких повісток, як і отримання їх ОСОБА_1 ..

Отже апеляційний суд констатує порушення судом першої інстанції процесуальних гарантій забезпечення належного розгляду справи стосовно ОСОБА_1 через неналежне його інформування про дату і час розгляду справи в суді першої інстанції.

Наведене відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду від 21 липня 2021 року в оскаржуваній частині та ухвалення у цій частині нового судового рішення, оскільки ОСОБА_1 обґрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що суд першої інстанції не повідомив його належним чином про розгляд справи та ця обставина підтверджується матеріалами справи, тому апеляційний суд доходить висновку, що судове рішення в оскаржуваній частині підлягає обов`язковому скасуванню.

За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно його неповідомлення судом про дату, час і місце розгляду справи є слушними.

Вирішуючи питання про заміну сторони стягувача у справі та видачі дубліката виконавчого листа, апеляційний суд виходить з такого.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2021 року по справі № 1512/1223/2012 змінено рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 травня 2021 року, частково задоволено позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , Хачатрян Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 05/02/2008/840-К/184 від 15 лютого 2008 року станом на 23 листопада 2011 року, а саме заборгованість за кредитом у сумі 154 503,07 грн, заборгованість за відсотками у сумі 59 029, 64 грн, пеню за порушення строків сплати ануітентних платежів 1703, 73 грн, а всього 215 236, 11 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» судові витрати у сумі 1076, 19 грн з кожного.

На підставі вказаного рішення Київським районним судом м. Одеси 15 листопада 2012 року видано виконавчий лист № 1512/1223/2012.

Постановою головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Стоянова Р.В. від 07 лютого 2013 року відкрито виконавчого провадження № 36381027 із ідентифікаторам доступу 365ЕБ7В553ВЕ.

З автоматизованої системи виконавчого провадження за ідентифікаторами доступу 365ЕБ7В553ВЕ убачається, що постановою державного виконавця від 03 березня 2015 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на день вчинення дії), тобто у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно частини 2 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на день вчинення дії) у випаду закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

З довідки Київського районного суду від 24 червня 2021 року убачається, що справа № 1512/1223/2012 знищена за спливом термінів зберігання.

04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА», та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_А_3, за умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №05/02/2008/840-К/184 від 15 лютого 2008 pоку, перейшло до ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП.

Згідно Акту ПАТ КБ «НАДРА» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів втрачені, що підтверджується відповідним записом у зазначеному акті.

20 серпня 2020 року між ТОВ "ФК " ДНІПРОФІНАНСГРУП" та ТОВ «Фінанс проперті груп» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №05/02/2008/840-К/184 від 15 лютого 2008 року , перейшло до ТОВ «Фінанс проперті груп».

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість). Щодо вчинення інших дій у межах виконавчого провадження, передбачених Законом про виконавче провадження, то процесуальні дії конкретного процесу не можуть здійснюватися поза межами цього процесу, а тому такі дії як процесуальні можуть здійснюватися лише в межах відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу. Якщо законом передбачена можливість здійснення інших дій сторін судового процесу, пов`язаних зі здійсненням виконавчого провадження, то для таких дій набуття статусу сторони відкритого виконавчого провадження не вимагається, як-от для заміни стягувача у виконавчому документі відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Також питання про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачі його дубліката чи інших процесуальних питань, які стосуються процедури пред`явлення виконавчого документа до виконання, пов`язані з процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні як юридичному процесі в силу умов частини п`ятої статті 15 Закону про виконавче провадження, а з процесуальним правонаступництвом, передбаченим статтею 55 ЦПК України, - в силу другої частини цієї статті.

Щодо доводів апеляційної скарги про неможливість заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, закінченому повним виконанням рішення суду, колегія суддів зауважує про таке.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом про виконавче провадження (абзац другий частини першої статті 40 цього Закону). Цим Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону про виконавче провадження у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Водночас після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як у межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Тож навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №911/3411/14 (пункти 6.9-6.12, 6.15).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного статусу стягувача у виконавчому документі.

Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Так, пунктом 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Отже, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №2-6471/06 (провадження №61-11034св19).

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до ст. 12 та п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про виконавче провадження №404-VIII виконавчі документи, у томі числі і ті, що були, видані до набрання чинності цим Законом, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені у вказаних правових нормах, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Отже, виходячи з наведених вище норм та зважаючи на закінчення 03 березня 2015 року виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим листом № 1512/1223/2012 та повернення останнього до суду, який його видав, строк пред`явлення виконавчого документа сплив щонайпізніше 04 березня 2018 року.

Тож, звернення ТОВ «Фінанс проперті груп» про заміну сторони стягувача виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання відбулось поза межами визначених №404-VIII законом строків.

Водночас ТОВ «Фінанс проперті груп», звертаючись до суду із вказаною вище заявою у її прохальній частині не порушувало питання щодо поновлення пропущених строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заразом, наведені у заяві обставини щодо пропуску відповідного строку, на поважності яких наполягає ТОВ «Фінанс проперті груп», колегія суддів відхиляє як безпідставні, зважаючи на таке.

Так, як поважну та таку, що не залежала від попереднього кредитора ПАТ "КБ "Надра" причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ТОВ «Фінанс проперті груп» зазначає втрату ПАТ "КБ "Надра" відповідного виконавчого листа, строк пред`явлення якого до виконання настав у період ліквідації Банку.

Колегія суддів відхиляє наведені заявником підстави для поновлення пропущеного строку, як неповажні, з огляду на таке.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Однак, норми Конституції України, а також позиція Європейського суду з прав людини щодо принципу обов`язковості судових рішень не скасовують обов`язку стягувача демонструвати заінтересованість в усіх питаннях, які стосуються заходів відновлення його порушеного права, зокрема і періодичного прояву інтересу щодо руху виконавчого провадження.

Право на виконання судового рішення не є абсолютним, оскільки порядок його виконання врегульований та обмежений певними строками, а обов`язок дотримання такого порядку та строків покладений на позивача.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Так, поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись у кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

З сайту Національного Банку України, який є загальнодоступним джерелом, колегією суддів встановлено, що початок рішення ліквідації ПАТ КБ "Надра" прийнято дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 04 червня 2015 року.

Згідно п. 6 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 44 цього Закону Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку.

Однак, згідно п. 4 ч. 1 ст. 48 цього Закону, Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема, вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, оновлює інформацію, що міститься у Кредитному реєстрі Національного банку України.

Тобто, запровадження у ПАТ "КБ "Надра" процедури ліквідації, закриття відділень та скорочення персоналу, саме по собі не може вважатися поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "Надра" та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" наділена рядом повноважень, у тому числі й щодо звернення до виконання судових рішень про стягнення коштів в користь ПАТ "КБ "Надра".

Банк, який є юридичною особою, зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС. Неналежна організація роботи Банку не є підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_А_3, за умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №05/02/2008/840-К/184 від 15 лютого 2008 p., перейшло до ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП.

20 серпня 2020 року між ТОВ "ФК " ДНІПРОФІНАНСГРУП" та ТОВ «Фінанс проперті груп» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, за умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №05/02/2008/840-К/184 від 15 лютого 2008 року, перейшло до ТОВ «Фінанс проперті груп», як перейшов також весь обсяг прав і обов`язків попереднього кредитора, в тому числі і в частині строку пред`явлення виконавчих документів до виконання.

В той же час, у порушення вимоги ст. 81 ЦПК України, заявником не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Зазначені обставини виключають можливість заміни стягувача правонаступником на підставі ч. ч. 1 та 5 ст. 442 ЦПК України.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі №34/425, де залишаючи без змін судові рішення про відмову у видачі дубліката виконавчого документа, Велика Палата зазначила, що заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється (п. 8.16).

Колегія суддів також зауважує, що ТОВ «Фінанс проперті груп» є юридичною особою, основним видом діяльності якої є надання інших фінансових послуг, пов`язаних насамперед із розміщенням фінансових коштів (крім надання позик), яка зобов`язана забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі й щодо контролю за судовими та виконавчими документами під час їх виконання в органах Державної виконавчої служби.

Так, під час купівлі-продажу майнових прав, зокрема права вимоги до ОСОБА_1 , ТОВ «Фінанс проперті груп» мало можливість перевірити наявність виконавчого документу та оцінити ризики на предмет спливу строку для пред`явлення його до виконання.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для поновлення ТОВ «Фінанс проперті груп» строку пред`явлення виконавчого документа до викання, а отже і для замінити стягувача у справі №1512/1223/2012 та видачі дубліката виконавчого документа №1512/1223/2012, відносно боржника ОСОБА_1 .

У відповідності до приписів ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За положеннями ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального і неправильним застосуванням норм матеріального права у частині задоволення вимог заяви, відносно боржника ОСОБА_1 , тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви у вказаній частині.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню .

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України з ТОВ «Фінанс проперті груп» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 547, 54 гривень, за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2023 року в частині задоволення вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті груп» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа №1512/1223/2012,видачу його дублікату та заміну сторони стягувача відносно боржника ОСОБА_1 скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні таких вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті груп» щодо боржника ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті груп» ( на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2024 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова