Справа №591/7156/24
Провадження № 2/591/1268/24
У Х В А Л А

20 вересня 2024 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу №591/7156/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Бурбика Тамара Анатоліївна, про визнання застави припиненою, припинення заборони на відчуження майна,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває зазначена справа. Позивач просить:

- визнати припиненою заставу (іпотеку) нежитлового приміщення (виробничий корпус) загальною площею 520,1 кв.м за адресою: м. Суми, пров. Громадянський, 6уд. 1. складові частини: виробничий корпус «Б», площею 275 кв.м., виробничий корпус «В», площею 245,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1, як забезпечення виконання зобов`язання за договором позики від 15.12.2017 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Тамарою Анатоліївною за № в реєстрі 4481;

- припинити заборону на відчуження нежитлового приміщення (виробничий корпус) загальною площею 520,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , складові частини: виробничий корпус «Б», площею 275 кв.м., виробничий корпус «В», площею 245,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1, що належить ОСОБА_2 , за договором позики від 15.12.2017 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Тамарою Анатоліївною за № в реєстрі 4481, яку зареєстровано в реєстрі за № 9, запис про обтяження в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно №23970679 від 15.12.2017 року.

Ухвалою суду від 17.07.2024 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

20.08.2024 від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України у зв`язку із перебуванням відповідача на військовій службі та залученням його до виконання бойових завдань.

26.08.2024 представником позивача подано заперечення на заявлене клопотання, мотивоване тим, що надана довідка про проходження військової служби не є належним доказом для прийняття ухвали про зупинення провадження у справі. Позивач перебуває на тиловій посаді. Подання вказаного клопотання є зловживанням процесуальним правом, оскільки відповідач бере активну участь у розгляді інших судових справ.

19.09.2024 відповідачем надано додаткові пояснення, у яких зазначає, що довідка військової частини підтверджує наявність підстав для зупинення провадження. Позивачу не відомі функціональні обов`язки, які виконує відповідач на військовій службі, фактичний обсяг бойових та інших завдань. Клопотання не є зловживанням процесуальними правами, оскільки військовослужбовці обмежені реалізувати свої права у зв`язку із проходженням служби у складі Збройних Сил України, особливо в період введеного військового стану.

У судовому засіданні представник позивача проти клопотання заперечував.

У судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 від 09.08.2024 старший лейтенант ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у військовій частині (а.с. 72).

Наказом від 23.07.2024 командира ВЧ НОМЕР_1 відповідача було звільнено від виконання службових обов`язків у зв`язку із хворобою. Наказом від 06.08.2024 ОСОБА_4 вважається таким, що прибув і приступив до виконання обов`язків (а.с. 66-67).

У провадженні судів перебувають справи, у яких ОСОБА_3 є позивачем та бере участь у розгляді цих справ у режимі відеоконференцзв`язку (а.с. 88-104).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб.

Згідно з пунктом другим цього Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та продовжений до цього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначена статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України», відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 01 березня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», введеним у дію Указом Президента України № 189/2014 від 02 березня 2014 року, вирішено Начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України, керівникам інших військових формувань невідкладно привести Збройні Сили України та відповідні військові формування у бойову готовність ПОВНА згідно з уточненими планами приведення військ (сил) у бойову готовність.

Бойова готовність «ПОВНА» - це стан найвищого ступеня бойової готовності військ, при якій вони здатні приступити до виконання бойових завдань.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Воєнні дії - це організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України. бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння) (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду 17 липня 2024 рокуу справі № 439/1518/23

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, з підстав передбачених пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд виходить з того, що відповідач на час розгляду справи проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відповідною довідкою.

Слід також врахувати, що клопотання подане особисто ОСОБА_4 та у даній справі відсутні інші особи, які здійснюють його представництво у даній справі.

Виходячи з вищевказаного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Керуючись ст. 251 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання застави припиненою, припинення заборони на відчуження майна зупинити до припинення перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зобов?язати ОСОБА_3 повідомити суд про наявність обставин для поновлення провадження у справі, тобто припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, протягом десяти днів з дня виникнення таких обставин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 20.09.2024.

Суддя О.О. Ніколаєнко