Справа № 676/4741/24
Номер провадження 2/676/2122/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Шевцової Л.М.

з участю секретаря судового засідання Сопрун С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільський цивільну справу № 676/4741/24 за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

10.07.2024 року АТ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 11.07.2024 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача ОСОБА_2 , який діє за довіреністю № 114-К-О від 17.01.2023 року, вказує, що відповідно до заяви б/н від 25.04.2016 року ОСОБА_1 було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, який зазначений у довідці про зміну умов кредиту. ОСОБА_1 ознайомившись з умовами обслуговування кредитних карток, отримав кредитну картку типу «Універсальна GOLD». Банк виконав взяті на себе зобов`язання. Проте, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, заборгованість станом на 01.07.2024 року, в розмірі 25488,44 грн., що становить тіло кредиту, яку позивач просить стягнути з ОСОБА_3 , а також просять стягнути 3028,00 грн. понесених позивачем судових витрат.

Представник позивача ОСОБА_4 , яка представляє інтереси за довіреністю № 13508-К-О від 20.08.2024 року, надіслала суду письмові пояснення і просить позов АТ КБ Приват Банк задовольнити, мотивуючи тим, що тривалий час користуючись платіжною картою відповідач на заперечував щодо отриманих послуг, в тому числі щодо необхідності сплати відсотків. Вимоги щодо непогодження між сторонами плати за користування кредитом не заявлялись. Тобто протягом восьми років питань щодо непогодження умов та правил чи відсоткової ставки з боку позичальника не виникало.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Калінін С.К., який представляє інтереси на підставі ордера ВІ № 1196467 від 06.08.2024 року, надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову АТ КБ Приват Банк відмовити, оскільки надана банком Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 25 квітня 2016 року, що підписана ОСОБА_1 , не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, порядку його погашення, строку кредитування, розміру процентів за користування кредитом, відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, а Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг,

всупереч положенням ст.ст. 207,1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем не підписані і не доводять про досягнення між сторонами по справі домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу на умовах визначеними цими документами та стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати на правничу допомогу в розмірі 6 500,00 грн.

Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 25.04.2016 року між АТ КБ Приват Банк та відповідачем ОСОБА_1 було підписано заяву, згідно даної заяви останньому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 7900,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку, приєднаною до матеріалів справи.

Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту ОСОБА_1 отримав кредитну картку номер НОМЕР_1 , типу «Універсальна GOLD».

Отже, відповідач не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків.

В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних.

Відповідно до умов договору, надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідач ОСОБА_1 зобов`язання по кредитному договору не виконує і станом на 01.07.2024 року має заборгованість по тілу кредиту в розмірі 25488,44 грн.

Представник відповідача ОСОБА_5 заперечує проти задоволення позовних вимог, так як жодних належних та допустимих доказів, які свідчили б про ознайомлення відповідача у письмовій формі з умовами кредитування позивачем не надано.Та вказує,що

вимога про стягнення з відповідача договірних відсотків за користування кредитом, за заявлений період, а саме з 01 березня 2021 року по 30 вересня 2021 року включно (згідно розрахунку позивача),є безпідставною, оскільки до 01 березня 2021 року позивач погашав (списував) відсотки за рахунок кредита і додавав до тіла кредита, після 30 вересня 2021 року припинив нараховувати відсотки, не ґрунтується на відповідному письмовому правочині, оскільки, як зазначалося вище, сама Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 25 квітня 2016 року таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, укладено не було.

Зазначене,як вказує представник відповідача, свідчить про необґрунтованість вимоги позивача в цій частині та спростовує розрахунок заборгованості позивача виконаний ним виходячи з того, що сторонами було письмово погоджено розмір процентів в самому договорі.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за наданим кредитом (тіло кредита) представник відповідача вказує, що позивачем, щомісячно, починаючи з 01 вересня 2016 року і до 01 березня 2021 року, погашалися (списувалися) відсотки за рахунок кредита і додавалися до тіла кредита (підтверджується четвертою колонкою розрахунку заборгованості «Відсотки погашені за рахунок кредита») на загальну суму 43 749,31 грн.

При цьому банк формував тіло кредиту накопичувальним способом, включаючи до сум фактично використаних позичальником коштів нараховані щомісячні проценти. В кожному наступному місяці проценти знову нараховувалися на утворене в такий спосіб тіло кредиту, до якого увійшли попередні відсоткові нарахування. Тобто в такий спосіб банк нараховував проценти не лише на фактично використані позичальником кредитні кошти, а й на проценти за користування ними, які погашалися банком за рахунок кредитного ліміту та включалися до суми витрат клієнтом кредитних коштів.

Такий порядок погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами між сторонами, в письмовій формі, не погоджувався, а односторонні та безпідставні дії позивача щодо погашення (списання) відсотків за рахунок кредиту і додавання до тіла кредиту не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти є платою за використання кредитних коштів.

Представник позивача ОСОБА_6 заперечує проти задоволення клопотання представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку із відсутністю документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від

28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

Враховуючи наведені положення, можна зробити висновок, що заявлені витрати на правничу допомогу є явно завищеними та не співмірними з огляду на невелику складність справи та складання лише одного процесуального документу.

Крім того заперечення відповідача та його представника не заслуговують на увагу,та є безпідставними. Позивач просить стягнути тільки тіло кредиту і такі вимоги є законними.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 25.04.2016 року підлягають задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір, що підтверджуються платіжною інструкцією ВОJ від 04.07.2024 року.

Керуючись ст. 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , МФО № 305299, заборгованість за кредитним договором б/н від 25.04.2016 року в розмірі 25488,44 грн., що становить тіло кредиту та витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22 листопада 2024 року.

Суддя Шевцова Л.М.