Справа № 758/762/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 12.09.2018 року відповідач уклав з позивачем договір № б/н, згідно з яким отримав кредит. Станом на 07.11.2023 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом на суму 70 856,22 грн., а відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість.

Ухвалою суду від 22 січня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

До суду надійшов відзив від представника відповідача в обґрунтування якого зазначив, що надані умови і правила надання банківських послуг не містять підпису позичальниці, їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Підсумовуючи усі заперечення зазначив, що позовна заява є необґрунтованою, а тому, просив відмовити у задоволенні позову.

До суду надійшла відповідь на відзив у якій представник зазначив, що порядок ознайомлення з тарифами банку та іншими процесами не суперечать чинному Закону України «Про платіжні послуги». Зазначив, що положеннями анкети-заяви разом з умовами та Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, шо ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищевказаних документів, отже, просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 12.09.2018 року укладено кредитний договір № б/н (а.с. 9).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, за вказаним кредитним договором станом на 07 листопада 2023 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом на суму 70 856,22 грн. (а. с. 22-24).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом.

«Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank)» (надалі Умови) опубліковані на офіційному сайті Банку га постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/ternis, включаючи тарифи, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank та інші умови.

Умови с публічно доступними цілодобово на сайті банку та в мобільному додатку, викладені в форматі «pdf» з зазначенням реквізитів рішень Банку, на підставі яких вони були прийняті та часом набуття ними чинності.

Анкета-заява клієнтом підписана 12 вересня 2018 року та станом на шо дату були дійсними Умови в редакції з 30 серпня 2018 року.

Згідно вимог статті 14.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов`язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті - договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов`язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі.

Згідно частин 1 та 8 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Кредитодавець на власний вибір розміщує для зацікавлених осіб у приміщеннях, де здійснюється обслуговування клієнтів, інформацію в письмовому вигляді про тарифи та умови, на яких він надає споживчі кредити, та/або розміщує таку інформацію на своєму офіційному веб-сайті.

Так, згідно пункту 1.19-3 частини 1 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» мобільний платіжний інструмент - електронний платіжний засіб, реалізований в апаратно-програмному середовищі мобільного телефону або іншого бездротового пристрою користувача.

Згідно п. 10.1 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» оперативне ведення клієнтом своїх рахунків у банку та обмін технологічною інформацією, визначеною в договорі між банком та клієнтом, клієнт може здійснювати за допомогою систем дистанційного обслуговування. Дистанційне обслуговування рахунку клієнт може здійснювати за допомогою систем «клієнт-банк», «клієнт-Інтернет-банк», «телефонний банкінг», «платіжний застосунок» та інших систем дистанційного обслуговування. Пунктом 10.5 зазначеної Інструкції визначено, що під час здійснення розрахунків за допомогою систем «клієнт-банк», «клієнт-Інтернет-банк» тощо застосовуються електронні розрахункові документи.

Відповідно пункту 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов мобільний додаток - сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку (далі - Мобільний додаток).

У відповідності Анкети-заяви відповідач висловила згоду, що ця Анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого відповідач підтверджує та зобов`язується виконувати (п.2).

Підписанням анкети-заяви відповідач також підтвердив, що вона ознайомлена з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірник в мобілі,йому додатку (п.3).

Анкета-заява також с заявою на відкриття рахунку (п.9), номер якого вказано на початку.

Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.

Враховуючи, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи були надані Відповідачу саме через мобільний додаток, такі правила є загальнодоступними на сайті Банку, відтак відповідач була ознайомлена саме з Умовами, які діяли на дату підписання анкети-заяви.

Також, в самому мобільному додатку на постійній основі містяться тарифи. Таким чином, з використання власного пін-коду Відповідач має цілодобовий доступ до тарифів та реальну можливість з ними ознайомлюватись.

Згідно вимог статті 14 (14.8) Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов`язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті - договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов`язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі.

Також, в Анкеті-заяві відповідачем зазначено мобільний номер, що є фінансовим номером та засобом ідентифікації для доступу до мобільного додатку.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач має змогу ознайомлюватись з тарифами банку та іншими процесами, що відбуваються під час користування ним платіжною карткою і додатком.

Такий порядок не суперечить чинному Закону України «Про платіжні послуги», зокрема статті 29.

Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України.

Номер поточного рахунку, операції за яким здійснюються з використанням електронного платіжного засобу - платіжної картки, зазначається у Анкеті-заяві.

Відтак, суд приходить до висновку, що звернувшись до Банку з метою отримання банківських послуг, відповідач підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг та встановивши мобільний додаток monobank отримав розрахункову карту НОМЕР_1 .

Щодо строку дії платіжної карти, то судом зазначається наступне.

Згідно з розділом І «Умови і правила обслуговування в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank»:

Платіжна картка (картка) - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, яка використовується для ініціалізації переказу коштів з рахунку клієнта або відповідного рахунку Банку з метою оплати товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків або через банківський автомат, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним Договором. Платіжна картка є ідентифікаційним засобом і інструментом для здійснення операцій, визначених чинним законодавством і Договором укладеним між Банком і клієнтом.

Згідно з розділом І «Умови і правила обслуговування в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank»:

2.1. Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Номер поточного рахунку, операції за яким здійснюються з використанням електронного платіжного засобу - платіжної картки, зазначається у Анкеті-заяві. Обслуговування поточного рахунку, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки, що відкривається відповідно до умов Договору, встановлюється за дебетово-кредитною схемою. Розрахунково-касове обслуговування клієнта за Договором здійснюється з використанням розрахункових документів, а саме: платіжного доручення та меморіального ордера, що передбачені Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та нормативно-правовими актами Національного банку України.

Згідно положень розділу II «Умови і правила обслуговування в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank»:

2.1. Для надання послуг Банк видає Клієнту Картку (далі - Картка, або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг "Monobank". Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки.

2.2. Процедура випуску картки визначається Банком самостійно. При прийнятті рішення про випуск картки Банк видає Платіжну картку Клієнту і забезпечує розрахунки з використанням даної Платіжної картки.

2.3. Картка передається Клієнту (і) у віртуальному вигляді у Мобільному додатку, або (і) особисто уповноваженим співробітником, або (і) доставляється рекомендованою поштою, кур`єрською службою за адресою, вказаною Клієнтом в Анкеті-заяві, або іншим способом, що дозволяє однозначно встановити, що Платіжна Картка була отримана Клієнтом.

2.7. Платіжна картка є дійсною до останнього дня місяця року, зазначеного на її лицьовій стороні, якщо інше не передбачено Договором. Закінчення дії Платіжної картки не призводить до припинення дії Договору.

2.8. Після закінчення терміну дії Платіжна картка випускається на новий термін на розсуд Банку. Заява Клієнта на перевипуск картки на новий термін не потрібна.

Таким чином, платіжна карта с лише платіжним інструментом, що закріплюється за поточним рахунком. Згідно Анкети-заяви про надання банківських послуг відповідачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 .

Законодавче врегулювання про рахунок клієнта банку закріплено, зокрема, у «§1. Загальні положення про банківський рахунок глави 72 БАНКІВСЬКИЙ РАХУНОК» ЦК України.

З огляду на викладене, строк дії платіжної карти не виливає на строк дії самого Договору про надання банківських послуг, який станом на дату подання позову не припинений в установленому законом порядку.

Підсумовуючи викладене, суду надана виписка по рахунку НОМЕР_2 , яка підтверджує факт видачі платіжної картки та здійснення фінансових операцій з її використанням, отже, суд приймає доводи позивача в цій частині.

У Постанові Верховного Суду від 28 серпня 2023 року у справі №206/3009/15 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, наявний у матеріалах справи розрахунок кредитної заборгованості та виписки з рахунків, що надані банком, є належними доказами наявності заборгованості позичальника.

У Постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі №753/20537/18 зазначено, що надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредитів та їх розмірів, а також заборгованість по кредитам, розмір якої відображено у детальних розрахунках та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. ст. 525-526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У відповідності з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади Діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також інтими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до позиції Верховного Суду, котра міститься у постанові від 08 липня 2020 року у справі №464/4985/15-ц (провадження №61-43538св18) зазначається, що твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.

У позиції Верховного Суду у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі №753/16745/15-ц (провадження №61-40036св18) Верховним Судом було підтримано позицію суду апеляційної інстанції, про те що розрахунок заборгованості погоджується зі змістом договору та є належним доказом.

Враховуючи, що інших розрахунків або доказів, які могли б спростовані факт видачі кредиту, факт користування кредитними коштами, факт погашення заборгованості відповідачем не подавались, то Анкета-Заява (підтверджує факт виникнення між сторонами правовідносин про надання банківських послуг), Умови (підтверджують конкретні досягнуті домовленості між сторонами внаслідок виникнення правовідносин про надання банківських послуг) та розрахунок заборгованості (підтверджує існування боргових зобов`язань), суд приходить до висновку, що позивачем надані належні та допустимі докази існування боргу.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит. Так, позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів.

У свою чергу, відповідач скористався кредитними коштами, однак, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав.

Таким чином, станом на 07.11.2023 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом на суму 70 856,22 грн. (тіло кредиту)

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач порушила умови кредитного договору, а тому, з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 70 856,22 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору 3028,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 206, 265-267, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 70 856 (сімдесят тисяч вісімсот п`ятдесят шість) гривень 22 копійки;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень;

Повне найменування сторін:

позивач - акціонерне товариство «Універсал Банк» (адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, );

відповідач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК