КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №752/10945/16 Головуючий у 1 інстанції: Колдіна О.О.

Провадження №22-ц/824/1183/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

2 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення страхового відшкодування.

Просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення страхового відшкодування на свою користь 71 839,77 гривень страхове відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 24.01.2015 між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 011150/4002/0000250, предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом - автомобілем «Тоуоtа» д.н.з. НОМЕР_1 .

21.01.2016 за участю застрахованого транспортного засобу страхувальника сталась подія за ознаками страхового випадку, передбаченого п.1.3. частини 1 договору страхування - «ДТП» та «Протиправні дії третіх осіб», а саме за адресою: вул. Електротехнічна, 2 в м. Києві Страхувальник виявив свій автомобіль у пошкодженому стані.

Позивач посилається на те, що він одразу на місце події викликав органи поліції та була повідомлена страхова компанія. На місце події прибули працівники Деснянського УП ГУ НП у м. Києві, які зафіксували факт настання події.

Відповідно до Висновку за результатами перевірки від 26.01.2016 Інспектор 2 Деснянського УП ГУ НП у м. Києві Маменчук О.П. розглянувши матеріали перевірки матеріалу ЄО № 4407 від 22.01.2016, встановив, що 22.01.2016 близько 12:00 заявник на власному авто приїхав до ринку «Троєщина», припаркував ТЗ на краю проїжджої частини дороги та пішов у власних справах. Повернувшись до авто, близько 18.00 год та оглянувши його виявив пошкодження у вигляді розбитого правого заднього скла на дверцятах, пошкодження, а саме порізаної шкіри на задньому дивані, пошкодження лакофарбного покриття, відсутність переднього парктроніка, тощо. За яких обставин це трапилось, та хто до цього може бути причетним заявнику не відомо. В ході проведеної перевірки встановити причетну до даного факту особу не вдалось можливим.

Позивач вказує, що незважаючи на виконання ним своїх обов`язків, листом № 1532 від 11.03.2016 страхувальник повідомив йому про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що страхувальником було надано недостовірні відомості щодо часу, місця та обставин настання страхового випадку та механізму утворення ушкоджень, які виникли при його настанні.

Зазначену відмову страхової компанії у виплаті страхового відшкодування позивач вважає незаконною та такою, що порушує його права за договором страхування, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування, визначену відповідно до Звіту, що складений ФОП ОСОБА_3 в розмірі 71839,77 гривень, без врахування франшизи.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29.11.2022 у задоволенні позовних вимог у справі ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення страхового відшкодування відмовлено.

Суд першої інстанції, дійшов до висновку, що ОСОБА_1 надав неправдиві відомості щодо обставин пошкодження всіх елементів автомобіля «Тоуоtа» д.н.з. НОМЕР_1 за обставин, що мали місце 21.01.2016, і в подальшому при проведенні перевірки не надав можливості експертам оглянути всі деталі та встановити обставини їх пошкодження та характер пошкоджень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, 04.07.2023, засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення сулу першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.2023 незаконним та необґрунтованим.

В обґрунтування апеляційної скарг зазначає, що відмова у задоволенні позовних вимог є необґрунтованою та безпідставною, так як страхувальник надав страховику усі відомості які йому було відомо внаслідок пошкодження автомобіля.

Вважає, що автотехнічне дослідження, проведене на замовлення страховика, є не повним, упередженим та необ`єктивним, а тому не може бути підставою для висновків про те, що Страхувальник ввів в оману страховика або надав останньому неповну інформацію про стан автомобіля та наявні пошкодження. Не погоджується з висновком спеціаліста.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків, не з`ясував всіх обставин справи, неправильно оцінив докази та прийняв рішення, яке не відповідає дійсним обставинам справ.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, позивач не скористався своїм правом для подачі відзиву.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 24.01.2015 між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», як Страховиком, та ОСОБА_1 , як Страхувальником, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 011150/4002/0000250, предметом якого є страхування майнових інтересів Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом - автомобілем «Тоуоtа» д.н.з. НОМЕР_1 .

21.01.2016 за участю застрахованого транспортного засобу Страхувальника сталась подія за ознаками страхового випадку, передбаченого п.1.3. частини 1 Договору страхування - «ДТП» та «Протиправні дії третіх осіб», а саме за адресою: вул. Електротехнічна, 2 в м. Києві Страхувальник виявив свій автомобіль у пошкодженому стані.

На місце події були викликані працівники поліції - Деснянського УП ГУ НП у м. Києві, які за результатами перевірки у висновку від 26.01.2016 зазначили, що в ході проведення перевірки в бесіді з громадянами, що вказаного дня перебували за даною адресою, встановити будь-яку інформацію з даного приводу не представилось можливим. Встановити особу причетну до даного випадку також не представилось можливим.

22.01.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування та надав письмові пояснення про обставини події, що містить ознаки страхового випадку.

Відповідно до наданих пояснень ОСОБА_1 повідомив, що 21.01.2016 близько 12.00 год. він припаркував транспортний засіб «Тоуоtа» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Електротехнічна, 2. Повернувшись близько 18 год. 30 хв вивив пошкодження лівої задньої двері, лівого переднього парктроніка, правого заднього скла та пошкодження дивана заднього та підлокітника та арки задньої правої біля дверей.

Відповідно до п.6.2.4 Договору страхування у разі необхідності страховик може робити запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку.

В ході проведення перевірки страхового випадку за заявою ПрАТ «СК «УНІКА» було проведено експертне автотехнічне дослідження Столичним бюро судових експертиз, відповідно до висновку № 4-02/16 якого від 25.02.2016 утворення всього комплексу пошкоджень з трьох сторін і всередині салону автомобіля «Тоуоtа» д.н.з. НОМЕР_1 було наслідком різних обставин і механізмів як з боку іншого ТЗ, так і пов`язано з діями людського фактору, тобто як мінімум мають характер накопичувальних (як з попереднього випадку), так і такі, що не могли бути проведені без відома водія ОСОБА_1 (монтаж-демонтаж обох задніх дверей, які по факту мають пошкодження), а це вказує на недостовірність версії водія ОСОБА_1 про обставини та механізм утворення заявлених ним пошкоджень на автомобілі в цілому.

В ході проведення дослідження експертом встановлено, що автомобіль має невідновлені ділянки після попередньої другої виплати (із новозаявлених ділянка конструктивного отвору переднього бамперу під лівий передній датчик парктроніку); утворення ковзних ушкоджень ЛФП зовнішньої філенки лівих задніх дверей та крила не виключає ні статичного, ні рухомого стану досліджуваного автомобіля; руйнація скла задньої правої двері і падіння уламків цього скла та плівки триплексу в салон не призводило до пошкодження задніх сидінь і підлокітника ( з внутрішньої сторони) та ніяким чином не пов`язане з пошкодженнями лівої задньої двері. Дослідити сліди демонтажу-монтажу сидінь заднього рядку експерту надано не було в зв`язку з відмовою водія ОСОБА_1 для проведення такого дослідження; обоє пошкоджених задніх дверей мають сліди демонтажу-монтажу (які не пов`язано ні з зовнішніми подряпинами ЛФП на філенці лівих задніх дверей, ні з розбиттям скла правих задніх дверей).

Відповідно до висновку № 4-02/16 від 25.02.2016 утворення всього комплексу пошкоджень з трьох сторін і всередині салону автомобіля «Тоуоtа» д.н.з. НОМЕР_1 було наслідком різних обставин і механізмів як з боку іншого ТЗ так і пов`язано з діями людського фактору, тобто як мінімум мають характер накопичувальних (як з попереднього випадку), так і такі, що не могли бути проведені без відома водія ОСОБА_1 (монтаж-демонтаж обох задніх дверей, які по факту мають пошкодження), а це вказує на недостовірність версії водія ОСОБА_1 про обставини та механізм утворення заявлених ним пошкоджень на автомобілі в цілому.

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Стаття 980 ЦК України визначає, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Стаття 16 Закону України «Про страхування» встановила, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Обов`язки страхувальника визначається статтею 989 ЦК України, статтею 21 Закону України «Про страхування» і умовами договору страхування.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування визначені у статті 991 ЦК України і статті 26 Закону України «Про страхування». Цими статтями також встановлено, що договором страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Відповідно до положень п.6.3.6 Договору страхування Страхувальник зобов`язаний при настанні страхового випадку виконувати дії, передбачені договором, надавати повну інформацію про причини, обставини страхового випадку, для визначення обставин, наслідків страхового випадку та розміру заподіяних збитків.

При розгляді справи, суд враховує правову позицію, викладену ВС в постанові від 17.05.2022 року у справі № 569/6553/20 де Верховний Суд зазначив, що тлумачення статей 990, 991 ЦК України, частини другої статті 8, частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» свідчить, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає.

А у випадку передбаченому до ст. 26 Закону України «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку - надання страховику підроблених документів.

У постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №14-176цс18 зазначено, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Колегією суддів дослідивши матеріали справи встановлено, що 11.03.2016 СК «УНІКА» повідомила позивача про своє рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки викладені в заяві про настання страхового випадку факти та пояснення не підтверджуються наявними пошкодженнями отриманими автомобілем за заявлених обставин.

Пунктом 11.1.3 Договору встановлено, що Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо Страхувальник надав неправдиві відомості про факт настання страхового випадку.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що по справі була призначена судова трасологічна експертиза, в ході проведення якої було встановлено, що механізм пошкодження скла правих задніх дверей встановити неможливо. Воно могло бути розбите твердим предметом по напрямку зовні автомобіля в салон. Пошкодження дивану з підлокітником утворені в результаті ріжучої дії гострих предметів, не виключено, що уламків скла. Більш точно встановити механізм утворення цих пошкоджень без дослідження дивана у не видозміненому стані неможливо. Пошкодження лівих дверей утворені в результаті ковзного контактування, могли бути утворені від контактування з іншим транспортним засобом при рухомому або нерухомому стані автомобіля. При цьому ж були утворені пошкодження лівої задньої арки біля дверей. Механізм пошкодження правої задньої арки встановити неможливо в зв`язку з недостатністю для цього наданих фотознімків (на наявних фотознімках пошкодження правої задньої арки не визначаються). Причину відсутності датчика парктроніка встановити неможливо.

Колегія суддів вважає відмову СК «УНІКА» у виплаті страхового відшкодування правомірною та такою яка відповідає умова Договору страхування, укладеному між сторонами та Закону України «Про страхування».

Колегія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 дійсно надав неправдиві відомості щодо обставин пошкодження всіх елементів автомобіля «Тоуоtа» д.н.з. НОМЕР_1 за обставин, що мали місце 21.01.2016, і в подальшому при проведенні перевірки не надав можливості експертам оглянути всі деталі та встановити обставини їх пошкодження та характер пошкоджень.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, та враховуючи положенняч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко