Провадження № 2-др/357/42/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про стягнення судових витрат,
08.04.2024 представник відповідача - адвокат Коваленко Юлія Олександрівна, через систему «Електронний суд» звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням, в якому просить суд відшкодувати понесені відповідачем судові витрати на правничу допомогу та стягнути з ТОВ «Мірас Солюшнс» на користь ОСОБА_1 16 000 грн.
Заява обґрунтована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2024 відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Мірас Солюшнс» до ОСОБА_1 про розірвання договору найму (оренди) та стягнення збитків. У зв`язку з розглядом вказаної справи відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000 грн. До закінчення судових дебатів в судовому засіданні від 03.04.2024 представник відповідача зробила заяву, що нею протягом п`яти днів після ухвалення рішення будуть подані докази, що підтверджують розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, тому просить стягнути вказані витрати на користь відповідача.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Листом від 17.04.2024 сторони повідомлені про розгляд вказаної заяви.
10.04.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача - адвоката Чирського Ю.В., про відмову, зменшення витрат відповідача на оплату правничої допомоги адвоката та інше, в обґрунтування якого зазначено про відсутність в матеріалах справи належно оформленого ордеру на підтвердження повноважень представника відповідача. Вказано про неспівмірність витрат, їх завищеність та невідповідність критерію розумності, оскільки заявлена сума майже в три рази перевищує ціну позову. Просить відмовити в повному обсязі у задоволенні клопотання.
25.04.2024 від адвоката ОСОБА_2 та адвоката Чирського Ю.В. надійшли заяви про розгляд справи без участі представників.
В судове засідання сторони та їх представники не з 'явились, що не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2024 у справі № 357/10129/23 відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Мірас Солюшнс» до ОСОБА_1 про розірвання договору найму (оренди) та стягнення збитків.

Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось, оскільки представник відповідач заявила про подання до суду додаткових доказів понесених судових витрат на правову допомогу, протягом встановленого в ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 16.10.2023 у відзиві за вх. № 45573, представником відповідача заявлено про очікувані витрати сторони на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

03.04.2024 представник відповідача зробила заяву, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення будуть подані докази, що підтверджують розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

Клопотання представника відповідача про стягнення судових витрат сформовано в системі «Електронний суд» 08.04.2024 та зареєстровано судом 08.04.2024, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 03.04.2024.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником відповідача надано: копію договору № 29/05-2023 від 09.05.2023; копію договору про надання правничої допомоги № 11-08 від 12.06.2023; додаткової угоди від 06.10.2023; акт про приймання передачу послуг від 08.04.2024; розрахунок розміру гонорару від 08.04.2024; рахунок-фактура від 12.06.2024.

В матеріалах справи також міститься ордер серії АІ № 1473299 від 06.10.2023 про надання адвокатом Коваленко Юлією Олександрівною правової допомоги клієнту ОСОБА_1 за договором № 11-08 від 12.06.2023.

Відповідно до умов вказаного договору Адвокат зобов`язався надавати Клієнту правничу допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та кримінального судочинства, правоохоронних органах, органах державної виконавчої служби, приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування (далі - Справа), а Клієнт зобов`язався сплатити гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

Розділом 3 «Гонорар» врегульовано порядок оплати за надання правничої допомоги, а саме: гонорар - винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором; розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт, та визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Додатковою угодою № 11-08/3 від 06.10.2023 до договору про надання правничої допомоги було погоджено види правничої допомоги та тарифну ставку. Пунктом 3 цієї додаткової угоди визначено, що правнича допомога вважається наданою після підписання акту про приймання-передачі наданих послуг.

З наданих документів вбачається, що адвокатом Коваленко Ю.Ю. надано ОСОБА_1 , а останнім прийнято правничу допомогу при розгляді справи № 357/10129/23 на суму 16 000 грн., а саме: консультація з вивченням документів - 2 000 грн. (2 год.); участь в судовому засіданні 11.10.2023 - 1 000 грн. (0,5 год.), складання відзиву - 6 000 грн. (4 год.); ознайомлення з відповіддю на відзив та вироблення правової позиції - 2 000 грн. (2 год.); участь в судовому засіданні 09.11.2023 - 1 000 грн. (0,5 год.); участь в судовому засіданні 03.04.2024 - 2 000 год. (1 год.); складання заяви про розподіл судових витрат - 2 000 грн. (2 год.). Під час надання правової допомоги Клієнту адвокатом витрачено 12 год.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати.

В силу вимог ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18.

Суд зауважує, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Отже, розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази, які подані представником відповідача, є підставою для їх відшкодування.

Суд враховує заперечення щодо задоволення вимог відповідача в частині понесених відповідачем витрат на правничу допомогу. Представник позивача не погоджується з розміром правової допомоги, заявленим до стягнення з огляду на її завищеність та неспівмірність з ціною позову.

ОП КГС ВС зазначила, що заява про ухвалення додаткового рішення є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. Відповідну постанову Об`єднана палата прийняла 2 лютого 2024 року по cправі №910/9714/22.

Таким чином, підготовка, складання та направлення адвокатом відповідача заяви про розподіл судових витрат (2 год. - 2 000 грн.) за своєю правовою природою не входить до витрат на правову допомогу.

Аналізуючи перелік і розмір наданих адвокатом відповідача послуг, суд частково погоджується з доводами сторони позивача щодо їх завищеності, невідповідності критерію розумності та справедливості, виходячи з обставин справи, предмету та підстав позову, а тому суд вважає про необхідність їх зменшення до 10 000 грн., отже клопотання відповідача підлягає частковому задоволенню.

Також суд звертає увагу представника позивача на те, що до предмету позову у даній справі входила не тільки вимога про стягнення грошових коштів (збитків), оскільки позивачем також була заявлена позовна вимога про розірвання договору найму (оренди), справа розглянута судом в порядку загального позовного провадження, при цьому ініціювавши даний позов позивач очікував понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 270, 353 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірас Солюшнс» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Стягувач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Мірас Солюшнс», адреса: вул. Княжий затон, буд. 9-А, офіс 369, м. Київ, .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Київського апеляційного суду.

Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення складено 06.05.2024.

Суддя А. Ю. Цуранов