Справа № 362/64/24
Провадження № 2/362/1022/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2024 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що за рішенням суду з відповідачки на її користь було стягнуто грошові кошти в сумі 8 000 доларів США.

Оскільки вказану суму грошових коштів відповідачка не повернула, позивачка просить стягнути з останньої штрафні санкції у вигляді 3 % річних в сумі 529,31 доларів США (а.с. 1 8).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Враховуючи, що судове повідомлення разом із копію ухвали про відкриття провадження, які надіслані відповідачу за відомою адресою реєстрації місця його проживання повернуто до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений належним чином про розгляд справи (а.с. 32, 39, 40).

Оскільки відповідач, який повідомлений про розгляд справи у визначеному порядку, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

04 листопада 2021 року відповідачка отримала від позивачки письмову вимогу від 06 жовтня 2021 року про повернення грошових коштів 8 000 й 4 000 доларів США, що підтверджується відомостями поштового відправлення через «Укрпошта» (а.с. 18, 19, 20).

Вказану вимогу відповідачкою залишено без задоволення.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2023 року, яке набрало законної сили, з відповідачки на користь позивачки стягнуто грошові кошти в сумі 8 000 доларів США та судові витрати по справі (а.с. 14 17).

Під час розгляду справи суду не надано відповідних доказів на підтвердження факту повернення відповідачкою позивачці вказаної суми грошових коштів.

Вирішуючи спір по суті вимог, суд виходить з наступного.

Насамперед, обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилається на норми статті 625 ЦК України.

Положення частини 2 статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, відповідачка не повернула позивачці примусово стягненні з неї грошові кошти, суд приходить до висновку, що на підставі статті 625 ЦК України, відповідачка прострочила виконання грошового зобов`язання та зобов`язана сплатити позивачці три проценти річних від простроченої суми.

Зокрема, обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка здійснила розрахунок зобов`язання за період з 17.10.2021 року (сім днів з дати доставки вимоги) по 30.12.2023 року (день подачі до суду даного позову).

Натомість, суд не погоджується із вказаним періодом розрахунку заборгованості та застосовує інший період грошового зобов`язання відповідачки з наступних підстав.

На думку суду є безпідставним і необґрунтованим початок розрахунку зобов`язання з 17.10.2021 року (сім днів з дати доставки вимоги), оскільки визначальним у даному випадку є не дата доставки листа у відділення поштового зв`язку, а дата отримання адресатом такого листа.

Зокрема, із доданих до позову копій поштових документів за трекінгом № 944 вбачається, що відповідачка отримала письмову вимогу позивачки від 06 жовтня 2021 року 04 листопада 2021 року (а.с. 18, 19, 20).

Тобто, обов`язок відповідачки сплатити позивачці грошові кошти в сумі 8 000 доларів США виник саме 05 листопада 2021 року в день наступний за датою отримання відповідачкою письмової вимоги позивачки від 06 жовтня 2021 року.

Отже, оскільки відповідачка не виконала грошову зобов`язання з 05 листопада 2021 року, саме з цієї дати слід обраховувати початок розрахунку зобов`язання відповідачки з повернення грошових коштів.

Як наслідок, суд здійснює розрахунок заборгованості відповідачки за період з 05 листопада 2021 року (день отримання відповідачкою письмової вимоги позивачки про повернення грошових коштів у розмірі 8 000 доларів США) по 30 грудня 2023 року (день подачі до суду даного позову).

Сума боргу, що не виплачена відповідачкою позивачці складає 8 000 доларів США.

Так, розрахунок розміру 3 % річних за боргом 8 000 доларів США судом обраховано та складає: [проценти] = [сума боргу] ? [процентна ставка] / 100 % / 365 днів ? [кількість днів].

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 05/11/2021 до 30/12/2023 8 000,00 x 3 % x 786 : 365 : 100786516,82 доларів США

Тобто, 516,82 доларів США за період прострочення з 05 листопада 2021 року по 30 грудня 2023 року.

Стосовно стягнення грошових коштів у іноземній валюті, суд враховує наступне.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня; при цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто, відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові в справі № 373/2054/16-ц від 16 січня 2019 року, відповідно до ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Оскільки, відповідачка не виконала своє зобов`язання за письмовою вимогою позивачки від 06 жовтня 2021 року про повернення грошових коштів у сумі 8 000 доларів США, які стягнуто за рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2023 року, суд приходить до висновку, що порушені майнові права позивачки слід захистити шляхом стягнення з відповідачки на користь позивачки встановленої судом під час розгляду справи суми штрафних санкцій у вигляді передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України трьох процентів річних за весь час прострочення з 05 листопада 2021 року по 30 грудня 2023 року.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню в розмірі стягнення обрахованому судом.

При цьому, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с. 10).

На підставі викладеного, керуючись статтею 625 ЦК України, статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Частково задовольнити позов.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі еквівалентному сумі 516 (п`ятсот шістнадцять) доларів США 82 (вісімдесят два) центи США, що підлягає сплаті в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день здійснення платежу.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат грошові кошти в сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 06 травня 2024 року.