Справа № 204/208/23
Провадження № 2/204/122/24 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства національна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути на користь ОСОБА_1 з Публічного акціонерного товариства національна страхова компанія «Оранта» страхове відшкодування в розмірі - 23 918,63 грн.; стягнути на користь ОСОБА_6 з ОСОБА_4 , гроші в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі - 50 000 грн.; стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4 , гроші в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі - 50 000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 31 серпня 2022 року о 10:25 год. в м Дніпро по вул. Енергетична, 14-А водій ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом DAF FT XF95430 номерний знак НОМЕР_1 , Sehmit з SCO24 номерний знак НОМЕР_2 , під час руху транспортним засобом заднім ходом не переконався в безпечності свого маневру та здійснив наїзд на транспортний засіб Hyundai Santafe, номерний знак НОМЕР_3 , який на час зіткнення знаходився без руху. Транспортний засіб Hyundai Santafe, номерний знак НОМЕР_3 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , яка керувала даним автомобілем в день ДТП, але на момент зіткнення була в ньому відсутня. На час зіткнення вищевказаних автомобілів безпосередньо в салоні автомобіля Santafe, номерний знак НОМЕР_3 знаходився позивач ОСОБА_7 , який пережив сильний шок та стрес. Під час ретельної перевірки обставин та причин вищевказаної дорожньо- транспортної пригоди працівниками поліції було встановлено, що винною особою у даній ДТП є ОСОБА_5 , вину якого також було встановлено і Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, у зв`язку з чим його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. На час ДТП водій ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з підприємцем ОСОБА_4 , виконував свої обов`язки водія та перебував на посаді водія. Згідно Полісу № АТ/2626224 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого становить з 18.07.2022 року до 17.07.2023 року, цивільно-правова відповідальність підприємця ОСОБА_4 застрахована в Публічному акціонерному товаристві національна страхова компанія «Оранта» з лімітом відповідальності 160 000 грн. за шкоду, заподіяну майну. За таких обставин належними відповідачами за даним позовом є відповідач ОСОБА_4 , бо згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків та Публічне акціонерне товариство національна компанія «Оранта», як страховик цивільно-правової діяльності підприємця ОСОБА_4 в розмірі 160 000, 00 грн. за шкоду, заподіяну майну. Згідно Висновку судового експерта Пилипенко А.І. № 322/22 від 19.10.2022 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Santafe, номерний знак НОМЕР_3 в наслідок його пошкодження в результаті ДТП 31.08.2022 року, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 51 478,31 грн. Згідно Довідки від 21.12.2022 року, виданої на ім`я позивача ОСОБА_1 підприємцем ОСОБА_8 , загальна сума коштів, яка необхідна для здійснення повного відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Santafe, номерний знак НОМЕР_3 , пошкодженого в результаті ДТП, становить 64 598 грн. 07.10.2022 року відповідач ПАТ HACK «Оранта» - здійснив часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 27 559,68 грн. Не погодившись з частковою виплатою страхового відшкодування позивач ОСОБА_1 була вимушена повторно звернутись з відповідною письмовою заявою на адресу ПАТ HACK «Оранта», але нажаль отримала чергову відмову. Сума незаконно утриманого (не виплаченого) ПАТ HACK «Оранта» страхового відшкодування становить: від суми 51 478,31 грн. (вартість матеріального збитку з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу) віднімаємо 27 559,68 грн. (часткова виплата страхового відшкодування) 23 918,63 грн. Приймаючи до уваги, що цивільно-правова відповідальність відповідача - підприємця ОСОБА_4 на час ДТП була застрахована в ПАТ HACK «Оранта» з лімітом відповідальності 160 000 грн. за шкоду, заподіяну майну, то належним відповідачем щодо відшкодування позивачу ОСОБА_1 майнової шкоди (матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження належного їй автомобіля Hyundai Santafe, номерний знак НОМЕР_3 ) є саме відповідач ПАТ HACK «Оранта». Крім того, в результаті ДТП протиправними діями водія ОСОБА_5 позивачам було заподіяно і моральну шкоду.

Представником ПАТ національна страхова компанія «Оранта» було подано додаткові пояснення, відповідно до яких вказано, що на момент скоєння цієї ДТП належний ОСОБА_4 транспортний засіб «DAF FT XF95430», д.р.н. НОМЕР_1 , був забезпечений (власником) в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом №АТ/2626224 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну потерпілого, за цим страховим полісом визначено у розмірі 160 000,00 грн. за умови франшизи - 0,00 грн. Вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не мають належного обґрунтування та не доведені належними доказами з огляду на наступне. По-перше: позивачка ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог про стягнення ПАТ «НАСК «ОРАНТА» доплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну належному їй транспортному засобу «Hyundai Santa Fe», д.р.н. НОМЕР_3 , посилається на «Висновок експерта № 322/22 з транспортного-товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ», складеного 19 жовтня 2021 року експертом ОСОБА_9 на замовлення власника/позивачки ОСОБА_1 , а також - довідку ФОП ОСОБА_8 від 21 грудня 2022 року. Вважає, що висновок експерта ОСОБА_9 не відповідає вимогам ч. 7 ст. 102 ЦПК України, згідно якого у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків». Відповідно положень постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 висновок експерта не є належним та допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду. По-друге: у переліку використаних нормативно-правових актів та довідкових джерел інформації для проведення цього автотоварознавчого дослідження вказаним експертом було використано, зокрема, «Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Фонду державного майна України та Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року (надалі - Методика). Огляд транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», д.р.н. НОМЕР_3 , проводився експертом ОСОБА_9 , без виклику заінтересованих осіб, а саме: іншого учасника цієї ДТП - водія транспортного засобу «DAF FT XF95430», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 ; ОСОБА_4 , власника транспортного засобу «DAF FT XF95430», д.р.н. НОМЕР_1 ; представника страховика - ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Дані обставини додатково доводяться змістом вказаного висновку експерта ОСОБА_9 від 19 жовтня 2022 року, у якому не зазначено про здійснення замовником цього автотоварознавчого дослідження виклику вищезазначених (заінтересованих) осіб. Отже, вищенаведеними обставинами доводиться той факт, що дане автотоварознавче дослідження експертом ОСОБА_9 проведено без дотримання (з порушенням) положень «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів». При цьому, слід звернути увагу на те, що огляд транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», д.р.н. НОМЕР_3 , експертом ОСОБА_9 проводився вже більш ніж через півтора місяці після скоєння цієї ДТП. Вищезазначені обставини, у свою чергу, ставить під сумнів результати цього огляду, проведеного у такій спосіб, та результати вказаного експертного автотоварознавчого дослідження у цілому. Вважає за потрібне крім цього звернути увагу, що копія цього Висновку експерта ОСОБА_9 додана до позовної заяви не у повному обсязі, а саме: не містить жодного з передбачених у цьому Висновку додатків.

Не погодившись з позовними вимогами, відповідачем ОСОБА_4 подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відмови вказує, що на момент скоєння цієї ДТП належний йому транспортний засіб «DAF FT XF95430», д.р.н. НОМЕР_1 , був забезпечений ним (власником) в ПАТ «HACK «ОРАНТА» за полісом № АТ/2626224 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну потерпілого, за цим страховим полісом визначено у розмірі 160 000,00 грн. за умови франшизи - 0,00 грн. Вказаного Страховика про настання цієї ДТП та її наслідки було невідкладно повідомлено з місця події водієм належного йому транспортного засобу «DAF FT XF95430», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 . У свою чергу, вказаним Страховиком відповідно до умов страхування з метою визначення розміру завданих збитків було проведено технічний огляд аварійно пошкодженого транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», д.р.н. НОМЕР_3 , на підставі якого у подальшому на користь потерпілої ОСОБА_1 здійснено виплату страхового відшкодування оціненої шкоди. Саме тому питання щодо страхового відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу «Hyundai Santa Fe», д.р.н. НОМЕР_3 , кореспондується безпосередньо до ПАТ «HACK «ОРАНТА». Разом з цим вимоги позивачки ОСОБА_1 до ПАТ «HACK «ОРАНТА» не мають належного обґрунтування та не доведені належними доказами. По-перше: позивачка ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог про стягнення ПАТ «HACK «ОРАНТА» доплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну належному їй транспортному зacoбу «Hyundai Santa Fe», д.р.н. НОМЕР_3 , посилається на «Висновок експерта № 322/22 з транспортного-товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ», складеного 19 жовтня 2021 року експертом ОСОБА_9 на замовлення власника/позивачки ОСОБА_1 , а також - довідку ФОП ОСОБА_8 від 21 грудня 2022 року. Огляд транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», д.р.н. НОМЕР_3 , проводився експертом ОСОБА_9 , без виклику заінтересованих осіб, а саме: іншого учасника цієї ДТП - водія транспортного засобу «DAF FT XF95430», д.р.н. НОМЕР_4 . НОМЕР_5 , ОСОБА_5 ; ОСОБА_4 , - власника транспортного засобу «DAF FT XF95430», д.р.н. НОМЕР_1 ; представника страховика ПАТ «HACK «ОРАНТА». Дані обставини додатково доводяться змістом вказаного експерта ОСОБА_9 від 19 жовтня 2022 року. Отже, вищенаведеними обставинами доводиться той факт, що дане автотоварознавче дослідження експертом ОСОБА_9 проведено без дотримання (з порушенням) положень «Методики товарознавчої експертиз/ та оцінки колісних транспортних засобів». При цьому, огляд транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», д.р.н. НОМЕР_3 , експертом ОСОБА_9 проводився вже більш ніж через півтора місяці після скоєння цієї ДТП. Вищезазначені обставини, у свою чергу, ставить під сумнів результати цього огляду, проведеного у такій спосіб, та результати вказаного експертного автотоварознавчого дослідження у цілому. Вважає, що висновок експерта ОСОБА_9 не містить жодного з передбачених у цьому висновку додатків, зокрема, відсутній протокол технічного огляду; відсутня ремонтна калькуляція програмного комплексу «Audanex»; відсутні фото-додатки фіксації наявних пошкоджень. Вищевикладеним додатково доводиться, що висновок експерта ОСОБА_9 не може слугувати належним та допустимим доказом. Водночас довідка ФОП ОСОБА_8 від 21 грудня 202 року не може слугувати належним доказом розміру (оцінки) завданої шкоди ані підтвердженням понесених збитків. При цьому, що сама ця довідка взагалі не має, навіть, конкретизації щодо вартості запчастин, що підлягають заміні, а також переліку потрібних робіт (наданих послуг). По-третє: перевіркою встановлено, що загальна (імовірна, непідтверджена) вартість матеріального збитку, за відсутності документального підтвердження проведення відновлювального ремонту експертом ОСОБА_9 безпідставно визначена з ПДВ (20%). Щодо вимог позивачки ОСОБА_1 про стягнення з нього, на її користь 50 000,00 грн. моральної шкоди, вказує, що враховуючи положення ст. 23 ЦК України він не заперечую щодо права позивачки ОСОБА_1 вимагати відшкодування моральної шкоди та визнаю її у розмірі 3 000,00 грн. Разом з цим з урахуванням обставин настання ДТП та її наслідків не можу погодитися із заявленим позивачкою розміром. Щодо вимог позивача ОСОБА_3 , про стягнення з нього, ОСОБА_4 , на його користь 50 000,00 грн. у рахунок моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України: «7. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання». У той же час до позовної заяви не надано доказів порушення будь-яких прав ОСОБА_3 в результаті цієї ДТП. При цьому, що відсутні будь-які докази того, що вказана особа дійсно перебувала в транспортному засобі «Hyundai Santa Fe», д.р.н. НОМЕР_3 , в момент його пошкодження в результаті цієї ДТП. Водночас є безпідставно та безглуздо підв`язувати до цієї ДТП негативні наслідки іншої ДТП, яка трапилася у 2015 році, але до якої він не має ніякого відношення. Відтак вищевикладеним доводиться безпідставність та незаконність вимог, заявлених за позовом про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 50 000,00 грн. у відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Позивачка та її представник в судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача ПАТ національна страхова компанія «Оранта» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Третя особа в судове засідання не з`явися, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Вислухавши позивачку та її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

31 серпня 2022 року о 10 год. 25 хв. в м. Дніпро, вул. Енергетична,14а, водій ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом DAF FT XF95430 державний номерний знак НОМЕР_1 Sehmit з SCO24 державний номерний знак НОМЕР_2 під час руху транспортним засобом заднім ходом водій не переконався в безпечності маневру не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, чим здійснив наїзд на транспортний засіб Hyundai Santafe державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , чим вчинив механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_5 порушив п. 10,9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення №204/7427/22 визнано винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушенні правил дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Висновку експерта ОСОБА_9 № 322/22 від 19.10.2022 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Santafe, номерний знак НОМЕР_3 в наслідок його пошкодження в результаті ДТП 31.08.2022 року, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 51 478,31 грн. (а.с.13-25).

В судовому засіданні експертом ОСОБА_9 було надано пояснення, відповідно до яких він вказав, що ним було зроблено висновок, транспортні засоби йому були представлені, після чого ним було складено опис та протокол.

На момент скоєння ДТП транспортний засіб DAF FT XF95430 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , який був під керуванням ОСОБА_5 забезпечений за полісом в ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом №АТ/2626224 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що не заперечується сторонами справи.

У жовтні 2022 року відповідач ПАТ HACK «Оранта» - здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 27509,68 грн., що підтверджується випискою з рахунку АТ КБ Приватбанк (а.с. 27).

Не погодившись з сумою виплати страхового відшкодування позивач ОСОБА_1 звернулася з письмовою заявою на адресу ПАТ HACK «Оранта» (а.с. 28).

18 листопада 2022 року ПАТ НАСК «Оранта» листом №09-02-17/6074 надало відповідь відповідно до якої вказала, що висновок експерта №322/22 від 19.10.2022 року складений судовими експертом Пилипенко А.І., але е вбачає підстав для доплати страхового відшкодування у заявленому розмірі (а.с. 29-30).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до положень ст. ст. 3, 5, 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком. (правовий висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Отже, ПАТ "НАСК "Оранта", уклавши з ОСОБА_4 договір страхування його цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником іншій особі внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За змістом пунктів 9.1 і 9.2 статті 9 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Позивачка ОСОБА_1 стверджує, що розрахована страховиком сума страхового відшкодування є недостатньою, не відповідає реальному розміру завданих збитків та не покриває розміру всієї шкоди, завданої внаслідок ДТП, тому, просить стягнути суму збитків, яка не була відшкодована у розмірі 23918,63 грн.

Приписи статті 29 та пункту 32.7 статті 32 вищезазначеного Закону передбачають, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом ТЗ з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пунктами 1.6 та 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності ТЗ за формулою визначення вартості ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ТЗ.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди ТЗ ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого ТЗ.

Таким чином, пред`явлення особою вимоги про виплату страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а тому факт ДТП та вина відповідача у його вчиненні додаткового доказування не потребує.

Судом встановлено, що позивачу сплачено страхове відшкодування ПАТ "НАСК "Оранта" на загальну суму 27509,68 грн на відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача ОСОБА_5 .

Таким чином, з відповідача ПАТ "НАСК "Оранта" на користь позивача належить стягнути 23918,63 грн страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика (51478,31 грн - 27559,68 грн.)

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн, слід зазначити таке.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну (немайнову) шкоду визначено у статті 1167 ЦК України, частиною першої якої передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, зокрема, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди. Такі висновки зробив Верховний Суд в постанові від 1 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18)

Європейський суд з прав людини у справі «Тома проти Люксембурга» (2001 рік), використав принцип, по якому сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Зазначене вказане в постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Як вказує, відповідач ОСОБА_4 у відзиві на позовну заяву, він в порядку ст. 23 ЦК України не заперечує щодо стягнення з нього моральної шкоди на користь ОСОБА_1 у розмірі 3000,00 грн.

Таким чином, суд виходить із того, що позивачем доведено факт спричинення позивачці моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях та переживаннях, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням майна, що перебувало у її користуванні, й необхідності зміни у зв`язку з цим усталеного режиму і способу життя. Визначаючи розмір грошового відшкодування, суд враховує глибину душевних страждань, а тому вважає за доцільне визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 1000,00 грн, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 на користь другого позивача ОСОБА_3 у розмірі 50 000,00 грн., суд дійшов до висновку, що в цій частині позову слід відмовити у зв`язку з її недоведеністю.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись принципом змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Цей принцип передбачає, що суд не має права вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається біль вірогідним, ніж протилежний. З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності, позивач повинен довести наявність тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, а не лише заявити про них.

Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Також слід зазначити, що згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, позивачем ОСОБА_3 не надано доказів, що він під час ДТП, 31 серпня 2022 року о 10 год. 25 хв. в м. Дніпро, вул. Енергетична,14а, перебував у транспортному засобі Hyundai Santafe, державний номерний знак НОМЕР_3 , та було спричиненно йому моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях та переживаннях.

Також, в судовому засіданні було оглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 №204/7424/22, в якій також, не вбачається що ОСОБА_3 був в транспортному засобі.

Крім того, відповідно до ст. 137, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути солідарно судові витрати, а саме судовий збір у сумі 1073,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 19, 43 Конституції України, ст.ст. 2,4, 13, 27-28, 43, 48-50, 58-64, 76-83,133-142, 775, 777, 258, 259,263-265,273 ЦПК України, ст.ст. 15,16,23 Цивільного Кодексу України, Кодексом законів про працю в Україні, ЗУ «Про охорону праці», Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ №337 від 17.04.2019 року, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства національна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства національна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 23 918,63 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства національна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання (вказано в позовній заяві): АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання (вказано в позовній заяві): АДРЕСА_2 ;

Публічне акціонерне товариство національна страхова компанія «Оранта», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00034186, місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д.

ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, місце проживання (вказано в позовній заяві): АДРЕСА_3 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, місце проживання (вказано в позовній заяві): АДРЕСА_4 .

Суддя В.В. Самсонова