Справа № 729/1589/24
2/729/526/24 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2024 р. . Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Булиги Н. О.

секретаря Романченко С .С.

представника позивача в режимі відеоконференції ОСОБА_1

представника відповідачки адвоката Свирид А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобровиця у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 14.10.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №7918198, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кошти в розмірі 8200 гривень, а позичальник зобов`язалась повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених пунктами 1.6-1.8 кредитного договору.

Позивач зазначає, що ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» свої зобов`язання за кредитним договором №7918198 від 14.10.2021 року виконало належним чином, перерахувавши відповідачці грошові кошти у розмірі 8200 грн. Натомість, відповідачка ОСОБА_2 свої зобов`язання не виконує, в результаті чого за нею рахується заборгованість у загальному розмірі 19394,79 гривень.

29.11.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі, і за кредитним договором №7918198 від 14.10.2021, укладеним із ОСОБА_2 .

У свою чергу, 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №7918198 від 14.10.2021, укладеним із ОСОБА_2 .

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідачки.

У зв`язку із невиконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, у неї утворилась заборгованість в загальній сумі 19394,79 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 8200 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 11045,40 грн; 3% річних 18,19 грн; інфляційні втрати 131,20 грн.

Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь. Також просить стягнути понесені ним судові витрати у сумі 3028 гривень на сплату судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 гривень.

Ухвалою судді від 25.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

10.10.2024 року через систему «Електронний суд» від представниці відповідачки, адвоката Свирид А. І., надійшов відзив на позов, в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що 14.10.2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_2 дійсно був укладений кредитний договір №7918198, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кошти в розмірі 8200 грн, на строк 30 днів до 13.11.2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах визначених в пунктах договору.

14.10.2021 року ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» надало відповідачці грошові кошти у сумі 8200 гривень. Вказаний договір укладено в електронний формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором.

29.11.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за договором про надання фінансових послуг №7918198 укладеним із відповідачкою. 10.01.2023 ТОВ ««ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до за договором про надання фінансових послуг, у тому числі і за кредитним договором №7918198 укладеним із відповідачкою.

Представниця відповідачки зазначає, що за п. 3.4 Договору відступлення права вимоги №29/11-1 від 29.11.2021 первісний кредитор зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором новому кредитору повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних до нового кредитора , надати інформацію, передбачену чинним законодавством про нового кредитора у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.

За п. 5.5 Договору факторингу від 10 січня 2023 №10-01/2023 первісний кредитор протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за даним договором повідомляє боржників відповідно до вимог чинного законодавства про факт відступлення права вимоги та про передачу персональних даних боржників, а також надає інформацію про фактора.

Проте, в матеріалах справи відсутнє підтвердження, що боржник повідомлений про зміну кредиторів і вимоги законодавства та умови договорів в цій частині виконані факторами.

Розмір заборгованості відповідача за договором №7918198, нарахований ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» становить 19245,40 грн., з яких: 8200 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 11045,40 грн.- заборгованість за відсотками.

Розмір заборгованості відповідача за договором №7918198 станом на10.08.2024 становить 19394,79 грн., з яких: 8200 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 11045,40 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, інфляційні втрати 131,20 грн., 3 % річних - 18,19 грн.

Представниця відповідачки зазначає, що вказані проценти були нараховані позивачем на дату відступлення права вимоги. При цьому, строк ді договору становив 30 днів. Доказів, які свідчать про подальше узгодження сторонами істотних умов кредитування, матеріали справи не містить.

Звертає увагу, що після закінчення строку кредитування кредитодавець втрачає право нараховувати проценти, комісію та пеню, а має право на отримання окрім суми боргу двох видів плати: 1) компенсації втрат від інфляції за весь час прострочення, 2) трьох процентів річних від простроченої суми, або іншого розміру процентів, який визначений сторонами з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України.

При цьому, як вказано вище договір №7918198 від 14.10.2021 року було укладено строком на 30 днів, до 13.11.2021 року, та підлягали нарахуванню проценти за базовою ставкою в розмірі 1,99 % за кожен день, що загалом за вказаний період становить 4895,40 (8200 грн. х 1,99% х 30 днів), які і підлягають стягненню на погашення процентів за даним договором.

Таким чином, відповідачка вважає, що право первісного кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою припинилося після спливу строку дії відповідного договору, тобто після 13.11.2021, а тому з 14.11.2021 первісний кредитор не мав права нараховувати передбачені договором проценти.

Крім того, з розрахунку заборгованості наданого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» вбачається, що відповідачкою 18.11.2021 року було сплачено 2000 грн., 22.11.2021 року 2000 грн., 23.11.2021 року 2945,60 грн., а всього було сплачено 6945,40 грн., відповідно до умов договору в першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Тому, відповідачка вважає, що на користь позивача з неї слід стягнути заборгованість у сумі 6150 грн., яка складається із: 1254,60 грн. - сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту) та 4895,40 грн. заборгованість за відсотками.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачки 3% річних та інфляційних збитків, то представниця зазначає, що позивачем не враховано положення пункту 15 Прикінцевих положень ЦК України, чинного у періоди з 20.03.2019 по 23.02.2022 та з 25.11.2020 по 23.02.2022, відповідно до якого у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID -19, або у тридцятиденний строк після завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком, позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кридитодавця неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. А тому вимоги позивача про стягнення з відповідачки 3 % річних та інфляційних збитків є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, то представниця зазначає, що витрати на усну консультацію протягом 2-х годин та їх виділення окремо є недоцільним, а їх вартість у загальній сумі 3000 гривень є значно завищеною, так як і вартість складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду у розмірі 6000 грн. Звернення до суду з позовами про стягнення боргу носить масовий характер, а тому послуги адвокатів за даною категорією справ є стандартними і не потребують великих професійних затрат. Отже, витрати у сумі 9000 грн. на складання даної позовної заяви є неспівмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а тому вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача 700 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, представниця відповідачки просить суд стягнути з ОСОБА_2 загальну заборгованість за кредитним договором № 7918198 в розмірі 6150 грн., витрати понесені на сплату судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 959,88 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 700 грн.

22.10.2024 року через систему «Електронний суд» від представниці позивача, адвоката Ткаченко М. М., надійшла відповідь на відзив, у якій остання просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачка не заперечує факт укладення кредитного договору, видачі коштів та наявності заборгованості, проте не погоджується з розміром відсотків та витрат на правничу допомогу.

Повідомлення боржника, про те, що що 29.11.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило ТОВ ««ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за договором про надання фінансових послуг №7918198 та 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за договором про надання фінансових послуг укладеним з ОСОБА_2 , здійснювалося первісними кредиторами відповідно до умов вказаних договорів. Проте, таке повідомлення не є обов`язковим при укаладенні договору відступлення прав вимоги.

Законом передбачені спеціальні правові наслідки неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, але таке не тягне за собою визнання договору факторингу недійсним та не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача за рішенням суду. Єдиним наслідком такого неповідомлення є ризик для кредитора у вигляді можливості виконання боржником свого обов`язку на користь попереднього кредитора. І це більше стосується добровільного виконання зобов`язання, а не стягнення з боржника сум в примусовому порядку.

Разом з тим матеріали справи не містять доказів належного виконання боржником зобов`язань як на користь первісного кредитора, так і на користь позивача.

Щодо нарахування відсотків представниця позивача зазначає, що у розрахунку заборгованості чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов та за який період вона була нарахована.

Згідно із п. 1.7 кредитного договору сторони домовилися, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений у разі невиконання позичальником в повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно п. 1.6 та повернення кредиту у визначений в п. 1.5 термін. У такому разі строк надання кредиту автоматично прологнується на строк 30 календарних днів, а зазначена в п. 1.5 договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожен день пролонгованого строку. Також, п. 1.8 договору передбачено, що строк кредиту може бути продовжений та змінена дата повернення кредиту у разі виконання певних дій позичальника. Пунктом 1.12 договору передбачено, що строк дії договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 календарного року.

Таким чином, сторонами погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідачка погодилася на зазначені умови. Отже, нею було надано згоду на автопролангацію договору у разі наявності заборгованості в межах строку дії договору.

Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, представниця позивача зазначає, що відповідачка не зверталася з клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу, а лише просила здійснити перерозподіл судових витрат пропорційно до задоволених вимог. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, відповідачкою не наведено обґрунтування неспівмірності витрат зі складністю справи та не надано суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Заперечення відповідачки не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, отже такі твердження є припущеннями. На підставі викладеного, представниця позивача зазначає, що з урахуванням норм чинного законодавства України, відсутні будь - які підстави щодо відмови у стягненні витрат на правничу допомогу на користь позивача.

29.10.2024 року через систему «Електронний суд» від представниці відповідачки, адвоката Свирид А. І., надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому викладена аналогічна позиція відповідачки, що у відзиві на позов. Зазначає, що нарахування кредитором відсотків після закінчення строку кредитування суперечить умовам кредитування та нормам ст. 1048 ЦК України. Із розрахунку заборгованості видно, що станом на 13.11.2021 (дату закінчення строку кредитування) заборгованість по процентам за користування кредитом становить 4895,40 грн., а тому саме вказана сума підлягає стягненню з відповідачки.

Також, зазначає, що позивачем не спростовано, що відповідачкою було сплачено на рахунок первісного кредитодавця заборгованість у сумі 6945,40 грн.

Стосовно витрат на правову допомогу, то представниця відповідачки зазначає, що відповідачка у відзиві на позовну заяву заявила про зменшення витрат на правову допомогу та просила зменшити їх розмір та стягнути з неї на користь позивача 700 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з викладених у позові підстав та просила їх повністю задовольнити.

Представниця відповідачки, адвокат Свирид А. І. у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив та вважає, що вказані позивачем проценти були нараховані на дату відступлення права вимоги, хоча строк дії договору становив 30 днів. Доказів, які свідчать про подальше узгодження сторонами істотних умов кредитування, матеріали справи не містять. Також, звертає увагу, що після закінчення строку кредитування кредитодавець втрачає право нараховувати проценти, комісію та пеню, а має право на отримання, окрім суми боргу, компенсації втрат від інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми. Зазначила, що відповідачка, хоча і погоджується з тим, що підписала електронним ідентифікатором кредитний договір №7918198 від 14 жовтня 2021, проте вона не в повному обсязі була ознайомлена з умовами такого договору, зокрема щодо умов автоматичного продовження його дії. Відповідачка погоджувалася на умови, які містилися в Заявці на отримання кредитів та встановленя ділових відносин, після підписання якої нею, автоматично було підписано і договір кредиту.

Дослідивши письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, заслухавши учасників справи, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_2 (позичальником) було укладено Кредитний Договір №7918198 від 14 жовтня 2021, відповідно до якого позичальник отримала кредит шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника у розмірі 8200 грн на строк 30 днів, до 13.11.2021, зі сплатою відсотків у розмірі 1,9900 % за кожен день строку користування кредитом з 1-го по 30-ий день (а.с.6,7).

Згідно із п. 1.7 кредитного договору сторони домовилися, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений у разі невиконання позичальником в повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно п. 1.6 та повернення кредиту у визначений в п. 1.5 термін. У такому разі строк надання кредиту автоматично прологнується на строк 30 календарних днів, а зазначена в п. 1.5 договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожен день пролонгованого строку. Також, п. 1.8 договору передбачено, що строк кредиту може бути продовжений та змінена дата повернення кредиту у разі виконання певних дій позичальника. У пункті 1.9 зазначено, що умови п.1.7 та 1.8 Договору є домовленістю сторін про зміну умов договору на умовах відкладальної обставини відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України. Пунктом 1.12 договору передбачено, що строк дії договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 календарного року. А згідно п.1.13 на дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 29653,85 %, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 13095,40 грн. У випадках настання умов, передбачених у п.1.7 договору, орієнтовна ефективна річна процентна ставка складатиме 819,43%, орієнтовна загальна вартість кредиту складатиме 19245,40 грн.

Таким чином, сторонами погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідачка погодилася на зазначені умови. Отже, нею було надано згоду на автопролангацію договору у разі наявності заборгованості в межах строку дії договору.

Відповідно до п.2.2 Договору, сторони мають право укласти договір також за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (надалі ІТС). Підписання договору, що укладається за допомогою ІТС, відбувається електронним підписанням одноразовим ідентифікатором (а.с.6)

ОСОБА_2 своїм підписом підтвердила, що ознайомлена з графіком платежів та паспортом споживчого кредиту ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» (а.с.7 зв.ст., а.с.8).

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 8200 гривень (а.с.10).

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», станом на 27.01.2022 заборгованість становить 19245,40 грн. (а.с.10 зв.ст., а.с.11). При цьому враховано сплату відповідачкою суми в розмірі 6945,40 гривень в рахунок погашення кредиту.

Як видно із розрахунку заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.01.2023, заборгованість становить 19394 грн 79 коп. При цьому, 8200 грн - заборгованість за тілом кредиту (станом на 28.01.2022), 11045, 40 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (28.01.2022), 18,19 грн. нараховані 3 % річних за період з 28.01.2022 по 23.02.2022; 131,20 грн.- інфляційні збитки нараховані 02.2022 (а.с.12).

З проведеного розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по кредитному договору №7918198 вбачається, що станом на 10.08.2024 сума заборгованості становить 19394,79 грн., яка складається з: 8200 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11045,40 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (10.01.2023), 18,19 грн. нараховані 3 % річних, 131,20 грн. інфляційні втрати (а.с.13).

29 листопада 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило ТОВ «ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №7918198 від 14.10.2021, що укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачкою (а.с.14-16).

Відповідно до Реєстру боржників від 28 січня 2022 до договору відступлення прав вимоги №29/11-1, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №7918198 від 14 жовтня 2021 в сумі 19245,40 грн. (а.с.16-19).

10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, за умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийняло належні ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.20-23).

Відповідно до Реєстру боржників від 10.01.2023 до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №7918198 від 14 жовтня 2021 в сумі 19394,79 грн. (а.с.24-26).

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За приписами ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 1 ст.1048 ЦК України закріплено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

За приписами ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст. 512,514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ст.1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності.

За приписами ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Згідно ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведених положень діючого законодавства та обставин, за яких відповідачка в порушення умов кредитного договору не виконала зобов`язання по поверненню грошових коштів та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором №7918198 від 14.10.2021, яка складається з: 8200 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11045,40 грн - заборгованість за відсотками, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ТОВ ««КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Суд не бере до уваги посилання відповідачки на те, що її не було належним чином повідомлено про передачу прав вимоги до нового кредитора, оскільки таке не позбавляло її обов"язку сплати заборгованість первісному кредиторові.

Разом з тим, незважаючи на невизнання позову відповідачкою в заявленому розмірі заборгованості, належних доказів на його спростування нею не надано, оскільки, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 , підписавши кредитний договір 14.10.2021, погодилася з його умовами, зокрема тою, що строк дії договору визначений до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 календарного року, при цьому розмір заборгованості нарахований станом на 27.01.2022 року позивачем не змінювався.

Разом з тим, відповідачка не заперечує права первісного кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою в межах строку дії відповідного договору.

Суд зазаначає, що неповне ознайомлення відповідачкою з умовами Кредитного договору, на що посилалася в судовому засіданні її представниця, не може бути підставою для звільнення її від виконання зобов`язань за таким договором.

Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідачки 3 % річних та інфляційних втрат у сумі 18,19 гривень та 131,20 гривень відповідно до ст.625 ЦК України, за якою боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то суд зазначає таке.

Згідно з п.15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, був встановлений на усій території України з 12.03.2020 до 30.06.2023.

Відповідачка допустила невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії карантину, а тому позовні вимоги в частині стягнення нарахованих 3 відсотків річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягає.

Таким чином, позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягає частковому задоволенню і з відповідачки ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №7918198 від 14.10.2021 у сумі 19245,40 гривень.

Щодо стягнення з відповідачки судових витрат, то суд виходить з такого.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідачки на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3004,68 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (19245,40 х 3028 / 19394,79).

Також позивачем ставиться питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 9000 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію прас-листа АО «Лігал Ассістанс» про види послуг та їх ціну (а.с.32), копію заявки на надання юридичної допомоги № 72 від 30 липня 2024 року на суму 9000 грн, копію Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024 року (а.с.33).

Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов такого висновку.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, співмірність даних витрат, які суд вважає завищеними та погоджується з доводами відповідачки щодо неспівмірності заявленої суми обсягу і характеру наданої правничої допомоги у справі, а тому вказані витрати підлягають зменшенню і стягненню з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 137, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, статтями 526, 527, 530, 599, 1050, 1048, 1054, 1056 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» () заборгованість за кредитним договором №7918198 від 14.10.2021 у сумі 19245 (дев`ятнадцять тисяч двісті сорок п`ять) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 3004 (три тисячі чотири) гривні 68 копійок в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на правничу допомогу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» місце знаходження: 01133, м. Київ вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306, .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 26 листопада 2024 року.

Суддя Бобровицького районного суду Н.О. Булига