СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-с/759/66/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши матеріали заяви представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Вербицького Ярослава Володимировича про скасування судового наказу у межах розгляду цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «АТМОСФЕРА» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2024 року Святошинським районним судом м. Києва видано судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «АТМОСФЕРА» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «АТМОСФЕРА» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 27 525,24 грн. за період з 23.04.2021 року по 30.09.2024 року, а також судовий збір у розмірі 302,80 грн.

13 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Вербицький Я.В. через систему «Електронний суд» подав заяву про скасування судового наказу. У поданій заяві зазначив, що про факт видачі судового наказу ОСОБА_1 дізналась 03.11.2024 року після отримання сповіщення у мобільному додатку «ДІЯ». Після цього, 04.11.2024 року ОСОБА_1 подала заяву про ознайомлення із матеріалами справи, а 05.11.2024 року фактично ознайомилась із ними. На підставі викладеного вважає, що останнім днем для подачі заяви про скасування судового наказу є 18.11.2024 року.

Щодо судового наказу зазначив, що ОСОБА_1 повністю не визнає та заперечує наявність заборгованості у тому розмірі і на тих підставах, зазначених заявником у заяві про видачу судового наказу, що є наслідком наявності спору у справі. Також вказав, що заявник не є управителем будинку і кредитором у зобов`язаннях із боржником, наголосив на неукладеності договору №K-SF2-2 (101) від 23.04.2021 року.

На підставі викладеного просить суд скасувати судовий наказ Святошинського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024 року по справі №759/22789/24 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «АТМОСФЕРА» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 151,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2024 року визначено головуючого суддю Горбенко Н.О.

Справу передано судді 18.11.2024 року.

Розглянувши матеріали, що додані до заяви про скасування судового наказу, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про скасування судового наказу, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2024 року Святошинським районним судом м. Києва видано судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «АТМОСФЕРА» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «АТМОСФЕРА» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 27 525,24 грн. за період з 23.04.2021 року по 30.09.2024 року, а також судовий збір у розмірі 302,80 грн. (справа №759/22789/24, провадження №2-н/759/691/24).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як зазначає заявник, про судовий наказ ОСОБА_1 дізналась 03.11.2024 року після отримання сповіщення у мобільному додатку «ДІЯ». Після цього, 04.11.2024 року ОСОБА_1 подала заяву про ознайомлення із матеріалами справи, а 05.11.2024 року фактично ознайомилась із ними.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що судовий наказ надіслано для оприлюднення: 02.11.2024 року; зареєстровано: 02.11.2024 року; забезпечено надання загального доступу: 04.11.2024 року.

Крім того, у матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_1 від 04.11.2024 року про ознайомлення із матеріалами справи.

Як вбачається із наявної у матеріалах справи розписки від 05.11.2024 року, із матеріалами справи ОСОБА_1 фактично ознайомилась 05.11.2024 року.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, заява про скасування судового наказу подана ОСОБА_1 у відповідності до строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

Ч. 3 ст. 171 ЦПК України встановлює, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо, у відповідності до ч. 3 ст. 19 ЦПК України.

Таким чином, виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що боржник не погоджується із вимогами стягувача та оспорює їх, суд вважає, що наявні підстави для скасування судового наказу про стягнення заборгованості.

Щодо судових витрат на оплату судового збору та професійну правничу допомогу.

Положення ст. 164 ЦПК України не передбачають порядку розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу. Частина 2 вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження.

Крім того, норми ст. 171 ЦПК України також не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, а також витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити, оскільки відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, передбачено лише на користь заявника, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника. Водночас, чинним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат у виді судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі №300/3178/20 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Однак, вказані висновки Верховного Суду не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вони не стосувалися справ по яким ухвалено судом судове рішення у вигляді судового наказу.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо).

Крім того, суд наголошує, що відповідно до положень ст. 171 ЦПК України розгляд заяв про скасування судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника та боржника, що позбавляє можливості подати заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу або клопотання про зменшення таких витрат.

З огляду на викладене відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження. У справах наказного провадження судові витрати не відшкодовуються.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 березня 2020 року у справі №607/1219/18, про те, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження.

Відтак, в частині стягнення із з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «АТМОСФЕРА» на користь ОСОБА_1 сплаченого судового збору у розмірі 151,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. слід відмовити.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 19, 170, 171 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О ВИ В:

Заяву представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Вербицького Ярослава Володимировича про скасування судового наказу - задовольнити частково.

Судовий наказ, виданий Святошинським районним судом м. Києва у справі №759/22789/24 (провадження № 2-н/759/691/24) від 30 жовтня 2024 року на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «АТМОСФЕРА» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги - скасувати.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) Товариству з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «АТМОСФЕРА» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Н.О.Горбенко