Справа № 341/14/24
Провадження № 22-ц/4808/1299/24
Головуючий у 1 інстанції Мергель М. Р.
Суддя-доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

21 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Баркова В. М.,

суддів: Фединяка В. Д., Луганської В. М.,

ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 04 січня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про анулювання договору купівлі-продажу,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 04 січня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про анулювання договору купівлі-продажу передано за підсудністю до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області (м. Калуш, вул. Молодіжна, 10).

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме подати до суду копії апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача ОСОБА_2 . Також було запропоновано подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, надавши докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, або навести інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження і надати докази про це.

30 серпня 2024 року Івано-Франківським апеляційним судом направлено ОСОБА_1 за адресою, яка зазначена в апеляційній скарзі, рекомендованим повідомленням копію ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року (штриховий ідентифікатор поштового відправлення № 990).

18 вересня 2024 року на адресу Івано-Франківського апеляційного суду повернувся конверт з поштовим відправленням адресованим 30 серпня 2024 року на ім`я ОСОБА_1 з зазначенням причини повернення - «за закінченням терміну зберігання».

19 вересня 2024 року Івано-Франківським апеляційним судом повторно направлено ОСОБА_1 за адресою, яка зазначена в апеляційній скарзі, рекомендованим повідомленням копію ухвали Івано-Франківського апеляційного суду 29 серпня 2024 року (штриховий ідентифікатор поштового відправлення № 304).

14 жовтня 2024 року на адресу Івано-Франківського апеляційного суду повернувся конверт з поштовим відправленням адресованим 19 вересня 2024 року на ім`я ОСОБА_1 з зазначенням причини повернення - «за закінченням терміну зберігання»

16 жовтня 2024 року Івано-Франківським апеляційним судом повторно направлено ОСОБА_1 за адресою, яка зазначена в апеляційній скарзі рекомендованим повідомленням та на адресу, що була вказана апелянтом у долученому ним до апеляційної скарги повідомленні Івано-Франківського апеляційного суду від 16 січня 2024 року № 07-06/Ш-2/3/2024, копію ухвали Івано-Франківського апеляційного суду 29 серпня 2024 року (штрихові ідентифікатори поштових відправлень № 766, № 642).

12 та 20 листопада 2024 року на адресу Івано-Франківського апеляційного суду повернулися конверти з поштовим відправленням адресованим 16 жовтня 2024 року на ім`я ОСОБА_1 за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 з зазначенням причини повернення - «за закінченням терміну зберігання».

На теперішній час ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги не усунув.

Івано-Франківським апеляційним судом вживалися всі можливі заходи щодо повідомлення скаржника про ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від29 серпня 2024 року. На його адресу місця проживання, яку скаржник зазначив в апеляційній скарзі, неодноразово надсилалися копії ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з частиною першою ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як зазначено у рішеннях ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення).

З огляду на вищенаведене, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційним судом вжито всі передбачені нормами ЦПК України заходи для повідомлення ОСОБА_1 про залишення його апеляційної скарги без руху.

Разом з цим, ОСОБА_1 не була продемонстрована готовність добросовісно користуватися своїми процесуальними правами і апелянт не виявив зацікавленість у провадженні за його апеляційною скаргою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19 зазначено, що «до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, крім цього, має інші недоліки, і ці недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунуто, зокрема й не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для його поновлення, слід застосовувати наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 299 КАС. Приписи пункту 4 частини першої статті 299 КАС є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження. Наявність передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС підстави для повернення скарги, а саме неусунення її окремих недоліків щодо форми та змісту (не пов`язаних з недотриманням процесуального строку) після залишення скарги без руху, поряд з відсутністю передумов для поновлення строку, не виключає відмову у відкритті провадження за такою скаргою саме з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 299 КАС. Такий підхід обумовлений тим, що право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, та має дисциплінувати суб`єктів адміністративного судочинства. Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.»

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що застосуванню підлягають наслідки неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 у встановлений строк в ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року, недоліки апеляційної скарги не усунув, що унеможливлює відкриття апеляційного провадження судом апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, враховуючи положення п. 4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 04 січня 2024 року слід відмовити.

Керуючись п.4 ч.1 та ч. 4 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 04 січня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про анулювання договору купівлі-продажу.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: В. М. Барков

В. Д. Фединяк

В. М. Луганська