Провадження №2-н/523/1993/24
СУДОВИЙ НАКАЗ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" вересня 2024 р. Суддя Суворовського районного суду м. Одеси, Бузовський В.В., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольського-102» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
На виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.
17.09.2024 року судом отримано відповідь на запит з відділу обліку та моніторінгу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника.
Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Згідно з ст.162, ч.1 ст.68 Житлового Кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 статті 615 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом ст.625 ЦК України.
Згідно ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Витрати на правову допомогу у справах наказного провадження повинні стягуватись з боржника, у випадку їх включення в заяву про видачу судового наказу, за умови достатньої обґрунтованості їх розміру, на підставі загальних положень Цивільного процесуального законодавства.
Згідно з частинами 4-6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, заява про видачу судового наказу в силу закону не надсилається боржнику, що позбавляє його можливості доводити неспівмірність цих витрат, а тому суд самостійно визначає їх розмір, що підлягає відшкодуванню, виходячи з критерію їх розумної необхідності.
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (аналіз та вивчення договорів, підготовка та направлення претензії, підготовка та направлення до суду заяви про видачу судового наказу), а також те, що розгляд зазначеної категорії справ відбувається без виклику сторін, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суддя дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 500 гривень 00 коп.
Згідно ст.141, 168 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачений заявником, підлягає стягненню на його користь з боржника.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника - ч.1 ст.167 ЦПК України.
Керуючись ст.137, 161, 162, 163, 165, 167, 168 ЦПК України, ст.525, 526, 625 ЦК України, ст.67, 68, 162 ЖК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір»,
Копію наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Суддя: