Справа № 203/2128/24
Провадження № 2-о/0203/73/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява ОСОБА_1 ,, в якій остання посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Бахчисарай АР Крим народила дитину чоловічої статі, батьком якої є її чоловік ОСОБА_2 . Посилаючись на вказані обставини, з метою належної реєстрації факту народження дитини, просила встановити факт народження нею ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Бахичасарай АР Крим, Україна, дитини на ім`я ОСОБА_3 , батьком якого є громадянин України ОСОБА_2 .

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.04.2024 року заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

В призначене судове засідання заявниця та її представник не з`явились. В наданій заяві представник просив провести судовий розгляд за їх відсутності, задовольнивши заяву.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , в наданій заяві також просив розглядати справу без його участі, зазначивши про підтримання заяви.

Інша заінтересована особа явку свого представника не забезпечила, про причини неявки не повідомила.

За вказаних вище обставин, враховуючи положення ст.ст.211,223, ч.2 ст.247, ст.317 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в заяві доводи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується наданими до заяви документами, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 05 квітня 2002 року Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 16 вересня 2008 року Амур-Нижньодніпровським РВМ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 жовтня 2008 року Красногвардійським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №946.

Відповідно до наданого до заяви виписного епікризу від 18.12.2021 року Бахчисарайської центральної районної лікарні вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дитину чоловічої статі.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.ч.1,3 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Частинами 3,4 ст.49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває.

Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до п.4 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердже-них наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18.10.2000 року, якщо державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, дані про дату і місце народження дитини зазначають відповідно до рішення суду.

Згідно п.8 розділу ІІІ вказаних Правил державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Зазначений висновок враховував також ЄСПЛ у справах «Лоізіду проти Туречини» (Loizidou v. Turkey, рішення від 18 грудня 1996 року), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, рішення від 10 травня 2001 року), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, рішення від 23 лютого 2016 року).

Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини, з метою захисту прав громадян України, не легітимізує таку владу та не надає автоматичної дійсності таким актам. Такі дії зумовлені тим, що держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.

При наданні оцінки, зокрема, свідоцтву про шлюб, свідоцтву про народження дитини, довідці медичного характеру (виписного епікризу), як доказам, потрібно враховувати, що хоча деякі з таких документів не є юридично дійсними), але вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території, зафіксувала факт народження дитини.

Правова оцінка документам, поданим заявниками на підтвердження факту народження на тимчасово окупованій території України, зокрема документам, виданим органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України, надається судом цивільної юрисдикції в сукупності з іншими доказами під час розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України в порядку ст.317 ЦПК України, а не органами державної реєстрації актів цивільного стану. Саме рішення суду про встановлення такого факту є підставою для державної реєстрації народження та для внесення відомостей про батьків дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду.

Зазначене узгоджується зі змістом ч.2 ст.319 ЦПК України, відповідно до якої рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Аналізуючи надані заявницею та досліджені в судовому засіданні письмові докази суд вважає, що факт народження останньою 15.12.2021 року дитини чоловічої статті знайшов своє підтвердження.

Тому, враховуючи зазначені вище обставини та положення діючого законодавства, приймаючи до уваги, що заявниця народила дитину на тимчасово окупованій території, встановлення факту її народження має для заявниці юридичне значення, зокрема, для проведення державної реєстрації факту народження дитини у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.4,5,10,11,12,76-80,211,223,247,258,259,263-268,293,317,430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 05 квітня 2002 року Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області), в м.Бахчисарай Автономної Республіки Крим, Україна, ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини чоловічої статті на ім`я ОСОБА_3 , батьком якого є громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 16 вересня 2008 року Амур-Нижньодніпровським РВМ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення складено 01 травня 2024 року.

Суддя С.Ю.Казак