Справа № 212/4241/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Ведяшкіної Ю.В.

секретар судового засідання - Івашко А.А.,

у цивільній справі № 212/4241/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання,

у с т а н о в и в :

25.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача компенсацію за моральну шкоду у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві в розмірі 320 000 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позову зазначено, що з 19.04.2004 року по 12.07.2023 рік ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача з повним робочим днем у шкідливих умовах праці. Внаслідок порушення відповідачем норм охорони праці, який не створив безпечних умов праці ним отримано професійне захворювання, а з 18.03.2024 року йому встановлена ІІІ група інвалідності безстроково з причини професійного захворювання із втратою працездатності 35%, визначено потребу у санаторно-курортному лікуванні, медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення, тобто вважає, що з вини відповідача йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в 320 000 грн.

26.04.2024 року ухвалою суду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними матеріалами.

09.05.2024 року представник відповідача подав до суду відзив, в якому просив в задоволенні позовних вимог позивача відмовити, посилаючись на те, що позивач умисно сприяв розвитку професійних захворювань, епікризи та виписки з історії хвороби свідчать, що Позивач мав ознаки професійних захворювань з 2015 року, але про ознаки професійних захворювань лікарів не повідомляв і проходив медичні огляди, за наслідками яких не був відсторонений від роботи та Відповідач не отримував документальних підтверджень необхідності його переведення або відсторонення/звільнення від роботи за станом здоров`я. Згідно із висновком МСЕК, позивачеві встановлено ІІІ групу інвалідності, у відповідності до «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.09, є робочою. Позивачеві органом Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві були призначені страхові виплати у вигляді одноразової допомоги та щомісячних платежів, що компенсували йому втрачений заробіток. Позивач отримує пенсію, хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П 3 остаточний діагноз Позивачеві встановлено 18.01.2024, вважав, що відшкодування моральної шкоди повинно бути не занадто великим. Також зазначив, що позивач зобов`язаний утримати і перерахувати податок із суми, присудженої за рішенням суду.

09.05.2024 року представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, посилаючись на складність справи, обсяг та характер доказів у справі, необхідності з`ясування думки сторін чи потрібно у справі залучати третіх осіб, призначати експертизу, оглядати в судовому засіданні оригінали доказів, викликати свідків. Та з метою його участі в судовому засіданні просив призначити відеоконференцію з власних технічних засобів.

09.05.2024 року представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про витребування доказів, в якому просив суд витребувати від позивача довідку банківської установи із реквізитами його поточного рахунку.

09.05.2024 року представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про витребування оригіналів письмових доказів, в якому просив суд витребувати у позивача оригінал Довідки МСЕК від 11.04.2024 року серії 12ААА № 144306 та серії 12ААГ № 558444.

Дослідивши матеріали справи, суд визнає клопотання представника відповідача про розгляд справи в загальному позовному провадженні, не обґрунтованим, оскільки зазначена справа відноситься до категорії справ, визначених п. 1, 2 ч. 4 ст. 19 ЦПК України, розгляд яких має відбуватися у спрощеному провадженні, та сторонами по справіне були заявлені клопотання про залучення третіх осіб, про призначення експертизи, про виклик свідків, тому таке клопотання задоволенню не підлягає, та відповідно не підлягає задоволенню клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в дистанційному режимі.

Що стосується клопотань представника відповідача про витребування доказів, то вони також не підлягають задоволенню за необґрунтованістю, оскільки представником відповідача не обґрунтовано які саме обставини у справі може підтвердити довідка з банківської установи із реквізитами поточного рахунку позивача, та необґрунтовано належними доказами наявність сумнівів в достовірності наданих позивачем копій письмових доказів, тому такі клопотання слід залишити без задоволення.

Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що з 19.04.2004 року по 12.07.2023 рік ОСОБА_1 працював майстром гірничим підземним з повним робочим днем в підземних умовах на підземній дільниці №7 бурових та вибухових робіт на підприємстві відповідача. 12.07.2023 року звільнено з роботи за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію( а.с.8-9).

Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 144306, виданої 11.04.2024 року ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності безстроково.

Відповідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААГ №558444 ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності 35% ( 30% по ХОЗЛ, 5% туговухість) з 18.03.2024 року безстроково, потреба у санітарно-курортному лікуванні, медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення (а.с.13).

19.02.2024 року складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) відносно ОСОБА_1 :

1. хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В.ЛН другого ступеня . J44

2. Хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість другого ступеня ( з легким зниженням слуху) за класифікацією ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Супутній діагноз відсутній.

Згідно акту розслідування хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло за таких обставин:

Працюючи майстром гірничим підземної дільниці бурових та вибухових робіт №7, забезпечував безперебійну і технічно правильну експлуатацію гірничошахтного устаткування.

Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень роботи систем вентиляції та пилоподавлення, протягом тривалої дії підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії в повітрі робочої зони, вплив шуму, рівень якого перевищував нормативні.

Згідно інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі у нього професійного захворювання (отруєння) від 29.09.2023 №ПС/3.1/20674-23, підготовленої Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці, та відповідно до Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості небезпечності факторів виробничого середовища , важкості та напруженості трудового процесу «, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 № 248, умови праці майстра гірничого підземної дільниці шахти імені Колачевського ПРАТ «ЦГЗК» ОСОБА_1 відносяться:

-по вмісту аерозолів фіброгенної дії в повітрі робочої зони до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі»;

-по показникам мікроклімату - до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі»;

-по рівню шуму до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі»;

- по важкості праці до 2 класу «Допустимі»;

- по напруженості праці до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі»;

-загальна оцінка до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі». (а.с.10-13).

У зв`язку із професійним захворюванням ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписними епікризами (а.с.14-18).

Частиною 4 ст. 43 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У ст. 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Ст. 4 Закону України «Про охорону праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, ч.3-5 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Конституційний Суд України у пункті 4.1 Рішення від 27 січня 2004 року у справі № 1-9/2004 за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» зазначив, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні і фізичні страждання. Втрата працездатності, яка встановлена висновком медико-соціальною експертною комісією, вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров`я потерпілого погіршено.

Отже, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем, як роботодавцем, на якого покладається обов`язок забезпечувати безпечні і нешкідливі умови праці, права позивача на належні, безпечні і здорові умови праці, що полягало у виконанні робіт у небезпечних для здоров`я умовах, яке призвело до заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків, з причини отримання внаслідок наведених факторів професійного захворювання, що призвело до втрати працездатності на 35% та встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково, що вимагає постійного лікування, тобто суд вважає доведеним наявність моральної (немайнової) шкоди; доведеним обов`язок саме відповідача, як заподіювача такої шкоди по її відшкодуванню; доведеним наявність причинного зв`язку між шкодою і діями (бездіяльністю) відповідача та права позивача на відшкодування такої шкоди.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує заявлений позивачем розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди, яку він оцінив в 320 000 грн., враховує період роботи позивача на підприємства відповідача, в умовах впливу шкідливих факторів, який становить 19 років 02 місяців, характер отриманих позивачем професійних захворювань, відсоток втрати працездатності, який позивачу встановлений у 35%, встановлення позивачу у зв`язку з наявністю наведеного професійного захворювання ІІІ групи інвалідності безстроково; тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, глибину фізичних та душевних страждань позивача за наведених обставин, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 200 000 грн., в іншій частині позов задоволенню не підлягає за необґрунтованістю.

Оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок отриманого професійного захворювання чинним законодавством не передбачено (постанова Верховного Суду від 21 червня 2022 року по справі № 599/645/21), тому зазначена сума відшкодування підлягає стягненню з відповідача без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави також судовий збір в сумі 2000,00 грн.

За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 6 - 13, 76-81, 89, 137-141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовій збір в розмірі 2000, 00 гривень.

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»", , адреса: 50066, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг.

Повне рішення суду складено 18.09.2024 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна