РІШЕННЯ № 384/195/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №пр. 2/384/96/2024
30 серпня 2024 року Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Галицького В.В.,
зі секретарем судового засідання Лалаян А.С.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в с-ще. Вільшанка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -
Позивач та відповідачка ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через несумісність характерів, втрату почуття любові та поваги один до одного, виникнення неприязних стосунків та постійні сварки і конфлікти, як подружжя сторони припинили шлюбні відносини. При цьому син ОСОБА_4 станом на дату подання позову проживає разом із позивачем, знаходиться на його повному утриманні та вихованні. Відповідачка, як мати, всупереч закону, свого обов`язку щодо виховання та утримання сина не виконує. Не бере участі у вихованні дитини. Не здійснює догляд, не піклується. Для всебічного розвитку сина позивач покладає всі свої зусилля та можливості. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Відповідачка, як мати взагалі не піклується про дитину, не проявляє ніколи заінтересованості, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про дитину, всіляко намагається уникати своєї участі у вихованні. Спроби позивача налагодити ситуацію виявилися марними. Відповідачка не має бажання цікавитися життям сина. Займається виключно влаштуванням свого особистого життя. Позивач повідомив відповідачці про намір звернутися до суду з позовом про позбавлення її материнських прав. На що вона не заперечувала, і навіть надала позивачу нотаріально завірену заяву. З урахуванням вищенаведених вимог Закону, приймаючи до уваги ту обставину, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків відносно свого сина ОСОБА_3 , не цікавиться його життям, не піклується про стан його здоров`я, не проявляє турботи та інтересу до розвитку та внутрішнього світу дитини, не виконує зобов`язань щодо матеріальної підтримки, а головне добровільно відмовляється від своїх материнських прав, що підтверджено нотаріальною заявою, позивач вважає за доцільне звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. На думку позивача, позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до сина, буде насамперед захистом прав та інтересів самої дитини. Позивач просить постановити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2024 року у зазначеній справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.
17.05.2024 року до Вільшанського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання позивача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, в якому просить залучити у справу в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Кіровоградської області, оскільки при розгляді судом спорів про позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
26.07.2024 року від представника третьої особи до Вільшанського районного суду Кіровоградської області надійшов висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затверджений рішенням виконавчого комітету Вільшанської селищної ради від 19.07.2024 року №139.
Позивач в судове засідання не з`явився. Надав до суду додаткові пояснення, в яких просить постановити рішення про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Вільшанської селищної ради в судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. Підтримує позицію, викладену у висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вільшанської селищної ради від 19.07.2024 року №139.
Відповідач в судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву, в якій стверджує, що з позовною заявою ознайомлена, заперечень щодо неї не має, просить розглянути справу у її відсутність.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого Вільшанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)03.05.2022 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).
У відповідності до витягу з реєстру територіальної громади №2024/002232255 від 04.03.2024 року, адреса місця проживання гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Згідно заяви від 08.03.2024 року за №401, нотаріально засвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 цією заявою стверджує, що з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ознайомлена, заперечень щодо неї не має, просить суд розглядати справу у її відсутність (а.с.12).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (далі СК України).
Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Статтею 165 СК України, визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають орган опіки та піклування.
Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав позивач посилався, зокрема на те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків відносно свого сина ОСОБА_3 , не цікавиться його життям, не піклується про стан його здоров`я, не проявляє турботи та інтересу до розвитку та внутрішнього світу дитини, не виконує зобов`язань щодо матеріальної підтримки, а головне добровільно відмовляється від своїх материнських прав, що підтверджено нотаріальною заявою.
Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно зі ст. 166 СК України, позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійний характер.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.
Згідно висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затвердженого рішенням виконавчого комітету Вільшанської селищної ради від 19.07.2024 року №139, виконавчий комітет Вільшанської селищної ради як орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 39-40).
За положенням ч.6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.
Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.
Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.
Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
У даному випадку, суд оцінивши надані докази, дійшов висновку про те, що підстави, передбачені ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав, відсутні. З урахуванням якнайкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав. Обставини, на які посилається позивач як на підставу заявленого позову, а саме, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не знайшли свого підтвердження.
Частиною першою ч. 2 ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з наданої квитанції, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 1211,20 грн., що підлягає відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишити по фактично понесеним.
Керуючись ст. 11, ст. 141, ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, відмовити.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишити по фактично понесеним.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 04 вересня 2024 року.

Суддя: