Справа № 682/818/24
Провадження № 2/682/381/2024
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2024 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Матвєєвої Н.В.,
з участю секретарки судових засідань Дубовки Г.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу № 682/818/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Маринюк Сергій Олександрович до Ганнопільської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на майно - будинковолодіння,
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Маринюк Сергій Олександрович звернувся до суду із позовом до Ганнопільської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на майно - будинковолодіння.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 , після його смерті у приватного нотаріуса заведена спадкова справа №255/2023. Відповідно до довідки Ганнопільської сільської ради ОСОБА_2 на день своєї смерті був власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , фізична наявність цього будинку підтверджується технічним паспортом. Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв позивач, однак свідоцтво про право на спадщину на зазначений будинок не взмозі отримати, так як правовстановлюючий документ на будинок відсутній та державна реєстрація не проводилася. Позивач та його представник просять суд визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - будинковолодіння з надвірними будівлями, яке розташоване по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 25.03.2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, ухвалою суду від 25.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 01.05.2024 року о 16.00 год.
У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх із позивачем відсутності, та підтримав позовні вимоги.
Від Ганнопільської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , про що свідчить копія повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видана Славутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Батьком позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
Згідно довідки Ганнопільської сільської ради від 11.03.2024 року № 110 та запису погосподарської книги №4 за 1996-2000 роки останнім власником житлового будинку по АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 .
Позивач як спадкоємець за законом прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами спадкової справи та доданими до позовної заяви доказами. За життя спадкодавець набув у власність житловий будинок по АДРЕСА_1 , але право власності в установленому порядку не оформив та не зареєстрував, а тому свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку видати позивачеві, як спадкоємцю першої черги неможливо, що підверджується повідомленням нотаріуса.
Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Артемовою Л.Я. заведено спадкову справу №255/2023 за заявою позивача, яка витребувана та досліджена судом. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, за адресою : АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок площею 82,0 кв.м. 1968 року побудови.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентарізації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 № 127 (далі - Інструкція № 127), відповідно до якого не належить до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Документ, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію під час оформлення права власності.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватних житлових будинків в експлуатацію під час оформлення права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року, не передбачалось. Належним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Інших документів не вимагається.
Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Також у відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Як видно із матеріалів справи, на даний час позивач позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, але право власності спадкодавця на житловий будинок із господарськими прибудовами ніким не оспорюється та підтверджується доказами, зібраними у справі.
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.
Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті батька ОСОБА_2 , суд беручи до уваги, що позивач згідно з вимогами ЦК України прийняв спадщину, право власності спадкодавця на житловий будинок ніким не оспорюється, вважає, що його позовні вимоги щодо визнання за ним в порядку спадкування за законом права власності на житловий будинок ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 1218, 1223, 1268, 328, 392 ЦК України, ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 273, 352-355 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно - будинковолодіння з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційнорї скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Головуючий суддя Матвєєва Н. В.