Справа №333/5498/24
Пр. № 6/333/511/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Наумової І.Й., за участю секретаря судового засідання Кунець В.В., розглянувши подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сулакова Едуарда Івановича, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про примусовий привід боржника у виконавчому провадженні №72318565, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сулаков Е.І. звернувся до суду із поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_2 до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) органами ГУНП в Запорізькій області для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 16, каб.4.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Комунарському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №72318565, з примусового виконання виконавчого листа № 333/2818/23 виданого 05.07.2023 р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів.

21.07.2023 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72318565, яку надіслано боржнику.

Крім того, державний виконавець направляв боржнику виклик до державного виконавця з метою надання пояснень з приводу невиконання рішення суду, однак боржник до відділу державної виконавчої служби не з`явився.

Державний виконавець також здійснював вихід за адресою боржника з метою встановлення майнового стану боржника та здійснення опису належного майна, однак двері ніхто не відчинив.

Враховуючи, що рішення суду боржником не виконується, боржник ухиляється від явки до відділу державної виконавчої служби, державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням.

В судове засідання державний виконавець, стягувач, не з`явились, що відповідно до ст. 438 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про привід боржника.

Боржник ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання, зазначивши що він не отримував виклики до державного виконавця.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить наступних висновків.

Примусове виконання судових рішень в Україні на даний час регулюється Законом України «Про виконавче провадження».

За змістом п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Судом встановлено, що 21.07.2023 р. державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72318565, на підставі виконавчого листа у справі № 333/2818/23 виданого 05.07.2023 р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів.

Вказаною постановою зобов`язано боржника, протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно, також у постанові зазначено про направлення її сторонам виконавчого провадження.

Згідно розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем, боржник ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам у розмірі 34 648,00 грн.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані державним виконавцем докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає, що дане подання державного виконавця про привід боржника ОСОБА_2 є необґрунтованим, у зв`язку із чим не підлягає задоволенню.

В даному випадку суд виходить з того, що привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у примусовому супроводженні працівником органу Національної поліції особи, до якої він застосовується,задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини неприбуття.

Тому, звертаючись до суду з відповідним поданням, виконавець повинен надати докази того, що ним здійснені необхідні заходи як для повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, так і про необхідність явки до державного виконавця, але вони не дали позитивних результатів, боржник не з`явився за викликом виконавця без поважних причин.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Разом з тим, матеріали, долучені до подання не містять відомостей про те, що боржнику ОСОБА_2 відомо про відкриття цього виконавчого провадження. Так, до подання про застосування приводу державним виконавцем не долучено жодних доказів на підтвердження отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною у постанові про відкриття виконавчого провадження.

До подання державним виконавцем не додано належного підтвердження, що боржник викликався до державного виконавця та отримував ці виклики.

До подання не додано відомостей, що державним виконавцем перевірялась зареєстрована адреса.

Аналізуючи докази, які долучені до подання державним виконавцем, суд доходить до висновку про те, що в них відсутні дані, які б свідчили про те, що боржник був обізнаний про виконавче провадження та про необхідність явки до виконавця, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що боржник не з`являється до державного виконавця без поважних причин, що надавало би підстави застосувати до нього привід.

Вирішуючи вказане подання, суд також враховує, що привід боржника є істотним втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Невиконанням виконавчого документу, хоч і порушують законні права стягувача, але з боку державного виконавця належних доказів необхідності застосування до боржника примусового приводу не надано, а сам по собі факт наявності заборгованості за виконавчим документом не дає підстав для задоволення подання про привід боржника.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сулакова Едуарда Івановича, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про примусовий привід боржника у виконавчому провадженні №72318565, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова