КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/4977/23
Провадження № 2-о/488/29/24
РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання Авдєєвої К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, про встановлення факту, що має юридичне значення для видачі документів, що підтверджуюють особу та громадянство України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 в особі представника адвоката Довганюк Любові Борисівни, звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з заявою, в якій просив встановити факт того, що заявником згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про що 13 лютого 1988 року складено відповідний актовий запис № 319, є особа - ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні, Дніпропетровській області в місті Дніпропетровськ.

В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.04.2015 року встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народився у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, постійно проживав на території України з 1988 року і по теперішній час, у тому числі, станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року.

Після отримання рішення суду в 2015 році, ОСОБА_1 , до УДМСУ в Миколаївській області з заявою про отримання паспорту не звернувся, так як не де не працював та не мав можливості матеріально понести витрати на отримання паспорту, та і у зв`язку із тривалою хворобою.

На теперішній час ОСОБА_1 працює неофіційно та продовжує хворіти, йому потрібне обстеження та лікування в медичному закладі, у зв`язку з тим, що він не має паспорта то не може укласти Декларацію із сімейним лікарем щоб потрапити на лікування до медичного закладу, також він не може офіційно влаштуватися на працю.

Для отримання паспорту громадянина України у вигляді ID- card, ОСОБА_1 у жовтні 2023 року звернувся до Управління Державної міграційної служби України.

Проте, Управлінням Державної міграційної служби України ОСОБА_1 було відмовлено в отриманні паспорту громадянина України та рекомендовано звернутися до суду для отримання рішення суду про встановлення особи.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєві від 04.12.2023 року відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересовану особу про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог.

Сторони повідомлені своєчасно та належним чином в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Представник заявника надала до суду заяву, в якій вимоги викладені в заяві підтримала, просила суд заяву про встановлення юридичного факту.

Представник заінтересованої особи надав до суду заяву в якій не заперечував проти задоволення вимог заявника, просив винести рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяви сторін по справі, суд прийшов до наступного.

Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності (з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази) та меж судового розгляду. Також особливостями розгляду справ окремого провадження є те, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб; такі справи не можуть бути передані на розгляд третейського суду і не можуть бути закриті у зв`язку з укладенням мирової угоди; за загальним правилом при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, встановлення особи.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено наступне.

Заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтва про народження заявника Серії НОМЕР_1 виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про що 13 лютого 1988 року складено відповідний актовий запис № 319.

Із довідки № 728 від 14.10.2014 року, виданої Миколаївською ЗОШ № 11, вбачається, що заявник навчався у зазначеній школі в період з 01.09.1995 року по 05.01.1998 року (вибув до Миколаївської ЗОШ № 25) , та з 28.08.2001 року по 18.06.2003 року (вибув отримавши базову загальну середню освіту).

Вказане також підтверджується копією свідоцтва про базову загальну середню освіту.

22.07.2003 року заявник ОСОБА_1 отримав картку фізичної особи платника податків в ДПІ Ленінського району м. Миколаєва, одержав ІН номер: .

27.04.2006 року заявник ОСОБА_1 отримав військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВК Миколаївської області, і проходив військову службу у в/ч НОМЕР_3 у період з квітня 2006 року по квітень 2007 року.

Дане підтверджується копією його військового квитка та довідкою № 1574 від 26.03.2015 року.

13.10.2009 року ОСОБА_1 отримав медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом яка дійсна була до 13.10.2011 року, де є фото заявника ОСОБА_1 .

Із довідки про звільнення серії МИК № 09607 вбачається, що з 14.12.2010 року по 14.01.2014 року заявник відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби,

03.07.2014 року ОСОБА_1 отримав дозвіл на реєстрацію за місцем проживання свого батька - по АДРЕСА_1 , де і проживає на теперішній час.

З метою отримання паспорта громадянина України заявник звернувся до Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, де було встановлено його особу, але не встановлено його належність до громадянства будь-якої держави та рекомендовано звернутися до суду.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.04.2015 року встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народився у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, постійно проживав на території України з 1988 року і по теперішній час, у тому числі, станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року.

Після отримання рішення суду в 2015 році, ОСОБА_1 , до УДМСУ в Миколаївській області з заявою про отримання паспорту не звернувся, так як не де не працював та не мав можливості матеріально понести витрати на отримання паспорту, та і у зв`язку із тривалою хворобою.

На теперішній час ОСОБА_1 працює неофіційно та продовжує хворіти, йому потрібне обстеження та лікування в медичному закладі, у зв`язку з тим, що він не має паспорта то не може укласти Декларацію із сімейним лікарем щоб потрапити на лікування до медичного закладу, також він не може офіційно влаштуватися на працю.

Для отримання паспорту громадянина України у вигляді ID- card, ОСОБА_1 у жовтні 2023 року звернувся до Управління Державної міграційної служби України.

Проте, Управлінням Державної міграційної служби України ОСОБА_1 було відмовлено в отриманні паспорту громадянина України та рекомендовано звернутися до суду для отримання рішення суду про встановлення особи.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Разом з тим, надання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України регламентовано Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Законом України «Про громадянство України», Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302.

Згідно з підпунктом «а» пункту першого частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного Державного демографічного реєстру.

Статтею 4 цього Закону визначено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів.

Відповідно до статті 3 вказаного Закону ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо.

Крім того, за змістом частин шостої, дев`ятої статті 16 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» рішення про оформлення документа, у тому числі замість втраченого або викраденого, який було оформлено із застосуванням засобів Реєстру, приймається розпорядником Реєстру, Міністерством закордонних справ, закордонними дипломатичними установами, уповноваженим органом з питань цивільної авіації, капітаном морського порту за результатами ідентифікації заявника. Замість втраченого або викраденого документа уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, після встановлення факту видачі раніше такого документа особі, яка заявила про його втрату або викрадення, оформляє та видає новий документ.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визначено, що розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, визначено, що державна міграційна служба України (далі -ДМС) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» визначено загальний порядок видачі та відновлення паспорта (далі - Порядок № 302).

В пунктах 38-40 Порядку № 302 передбачено, що після прийняття до розгляду заявианкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт.

Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.

У виключних випадках за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи (пункт 43 Порядку № 302).

Зокрема, цим пунктом встановлено, що у разі неподання особою, яка досягла 18- річного віку, документів з фотокартками, проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції, Міністерства юстиції України, органів Державної фіскальної служби, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник.

Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців.

Крім того, у виключних випадках за відсутності фотокартки особи та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, сусідів, які були зазначені у письмовому зверненні.

За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС.

Строк проведення процедури встановлення особи не повинен перевищувати двох місяців.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи державною міграційною службою України та (або) прийняття відповідного рішення суду, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

17 квітня 2018 року втратив чинність Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України», затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ від 13 квітня 2012 року № 320, в якому передбачалось проведення даної процедури та видача довідки про встановлення особи з уточненням, щодо встановлення належності до громадянства України або без встановлення належності до громадянства будь-якої країни.

Таким чином, на час звернення заявника до територіального підрозділу УДМС у Миколаївській області не було передбачено проведення процедури встановлення особи, крім як у судовому порядку.

Разом з тим необхідно зазначити, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року № 456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, розділом VIII якого передбачена процедура встановлення особи.

Аналогічна позиція висловлена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.09.2020 року по справі № 366/474/19.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (Ст. 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлю є наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 80 ЦПК України докази повинні бути належними, тобто такими, що містять інформацію щодо предмета доказування та достатніми, тобто такими, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до положень статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Також, на виконання основних вимог судочинства в Україні статтею 79 ЦПК України визначено, що докази повинні бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Під час розгляду справи особу заявника підтверджено копіями документів, долучених до матеріалів справи, що дає підстави дійти висновку, що заявником у справі є особа - ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні, Дніпропетровській області в місті Дніпропетровськ.

З огляду на зазначене, враховуючи, що під час судового розгляду встановлено, що заявником у справі згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про що 13 лютого 1988 року складено відповідний актовий запис № 319, є особа - ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні, Дніпропетровській області в місті Дніпропетровськ, і даний факт має для останнього юридичне значення, оскільки дозволяє звернутися до органу Державної міграційної служби України задля вирішення питання щодо оформлення паспорта громадянина України, суд вважає, що даний факт може бути встановлений судом.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 259, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, про встановлення факту, що має юридичне значення для видачі документів, що підтверджуюють особу та громадянство України задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що заявником згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про що 13 лютого 1988 року складено відповідний актовий запис № 319, є особа - ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні, Дніпропетровській області в місті Дніпропетровськ.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду.

Повне найменування сторін по справі:

Заявник ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 )

Заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області (, адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 5/а).

Суддя Я.А. Чернявська