ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9210/24 Справа № 211/4912/24 Суддя у 1-й інстанції - Костенко Є. К. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Бондар Я.М., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Бортник В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №211/4912/24 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Комунальна архівна установа «П`ятихатський трудовий архів», за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2024 року, постановлену у складі судді Костенко Є.К., -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просив встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Довгинцівським РВ Криворіжського МУ УМВС України в Дніпропетровській області 01.08.2002, РНОКПП НОМЕР_2 , архівних довідок №488, №489, виданих 13.05.2021 Комунальною архівною установою «П`ятихатський трудовий архів».

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2024 року у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Комунальна архівна установа «П`ятихатський трудовий архів» про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовлено, так як заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі представник скаржника, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження своєї позиції зазначає, що заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а не про встановлення факту трудового стажу, суд першої інстанції неправильно визначився із підсудністю даних правовідносин та безпідставно відмовив у відкритті провадження, при цьому не врахував також той факт, що у заявника відсутні правові підстави для оскарження відмови Пенсійного фонду у зарахуванні періоду роботи з січня 1986 року по січень 1989 року в КСП ім.Свердлова до адміністративного суду, так як архівні довідки містять розбіжності у зазначені по батькові заявника, тому єдиним способом захисту порушених прав щодо пенсійного забезпечення є встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Допущення різного роду граматичних помилок, скорочень та інших неточностей в написанні особових даних заявника при винесенні в різні роки наказів керівниками колгоспу імені Свердлова про зарахування до штату працівників та звільнення, а також у відомостях про нараховану заробітну плату та кількість вироблених трудоднів (людиноднів), що створює перешкоди в підтвердженні трудового стажу та впливає на оформлення ОСОБА_1 належного пенсійного забезпечення.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, повинна розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду заявник та його представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись у встановленому законом порядку.

Комунальна архівна установа «П`ятихатський трудовий архів» надали суду апеляційної інстанції заяву про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що заява щодо встановлення юридичного факту, який просить встановити заявник, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки для вирішення таких питань компетентним державним органом встановлено інший порядок, у разі незгоди з його рішенням відповідна особа може подати позов у порядку адміністративного судочинства.

Такі висновки суду першої інстанції є помилковими та такими, що не відповідають обставинам та даним, які містяться в матеріалах справи і вимогам процесуального закону.

Відповідно до п.26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ПКМУ від 12.08.1993 №637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно зі ч.2 п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК України, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст.273 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Аналогічна позиція, висловлена Верховним Судом у листі від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме Верховний Суд України роз`яснив, що: «Не підлягають розгляду в судах заяви про встановлення факту безпосередньої участі протягом певного періоду на будь-яких роботах, пов`язаних із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки.

Водночас на підставі п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, що посвідчують особу, наприклад: довідок про поранення чи перебування у госпіталі через поранення, повідомлення військових частин, військкоматів та інших органів військового управління про загибель чи безвісну відсутність у зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж, довідки про реабілітацію тощо.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати:

- особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй;

- спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав;

- утриманці померлого для одержання пенсії;

- прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК України;

- інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Заінтересованими особами залежно від мети встановлення факту можуть бути: військкомати, органи внутрішніх справ, управління соціального захисту населення, управління Пенсійного фонду України, територіальна громада, фінансові органи, органи виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, навчальні заклади, ощадкаси, органи страхування тощо.

Тобто при розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах».

Підставою для звернення до суду за захистом своїх прав послугувала відмова Довгинцівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр, м.Кривий Ріг) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у збільшенні розміру пенсії за віком, в зв`язку з тим, що до страхового стажу заявника не можуть бути зараховані періоди роботи в КСП ім.Свердлова з січня 1986 р. по 1989 рік, оскільки в архівних довідках №488 від 13.05.2021р. та №489 від 13.05.2021р., що були видані Комунальною архівною установою «П`ятихатський трудовий архів», наявні скорочення в зазначенні його по батькові.

ОСОБА_1 не має можливості отримати виправлені документи, так як колгосп імені ОСОБА_2 , в якому він працював, ліквідований, документи передані до архіву, який не уповноважений вносити уточнення в первинні документи.

Як вбачається з архівної довідки №488 від 13.05.2021 року виданої Комунальною архівною установою «П`ятихатський трудовий архів» в книгах обліку оплати праці колгоспу ім.Свердлова, значиться ОСОБА_3 , ім`я ОСОБА_4 , по батькові Во.. ОСОБА_5 ..Влд.. (так у документах) і його відпрацьовані людино-дні за період з січня 1986 по січень 1989 року.

Згідно примітки вищевказаної довідки в книзі обліку трудового стажу та заробітку колгоспників значиться « ОСОБА_6 ». Як вбачається з архівної довідки №489 від 13.05.2021 року, виданої Комунальною архівною установою «П`ятихатський трудовий архів» в книгах обліку оплати праці колгоспу ім.Свердлова, значиться ОСОБА_3 , ім`я ОСОБА_4 , по батькові Во.. ОСОБА_5 ..Влд.. (так у документах) і його заробітна плата за період з січня 1986 року по січень 1989 року.

Встановлення цього юридичного факту необхідне заявнику для реалізації права на соціальний захист, а саме, зарахування спірного періоду з січня 1986 року по січень 1989 року періоду роботи до страхового стажу.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження, в зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі ст.379 ЦПК України як така, що постановлена без дотримання норм процесуального права, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 27 листопада 2024 року

Головуючий суддя О.В. Агєєв