Справа № 165/3377/19
провадження № 2/156/1/24
У Х В А Л А

29 квітня 2024 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Федечко М. О.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Іваничі клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Терещука Ю. О. про призначення повторної посмертної судово психіатричної експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Павлівської сільської ради про визнання заповіту недійсним,

присутні учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник відповідача: ОСОБА_3 ,

відповідач: ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

В провадженні Іваничівського районного суду Волинської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Павлівської сільської ради про визнання заповіту недійсним.

Судове засідання у справі призначене на 29.04.2024 року о 14:00 год.

В матеріалах цивільної справи наявний висновок судово психіатричної експертизи № 310/23 проведений 26.12.2023 року. У ньому зазначено, що померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя на тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння або психічне захворювання не страждала. Соматичні розлади на які за життя страждала померла ОСОБА_4 та її похилий вік не супроводжувались психічними розладами, які б позбавляли її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час укладання заповіту 08.02.2016 року. Доказові ознаки прийому померлою ОСОБА_4 будь- яких лікарських препаратів за період укладання заповіту 08.02.2016 року та доказова наявність можливих побічних дій цих препаратів з виявленням психічних розладів в наданих матеріалах відсутні, що вказує на збереженість у померлої ОСОБА_4 здатності усвідомювати значення своїх дій та керувати ними під час укладання заповіту (а.с. 195-207).

29.04.2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Терещук Ю. О. подав до суду клопотання про призначення повторної посмертної судово психіатричної експертизи. У клопотанні зазначив, що при проведенні досліджень експертами не взято до уваги ряд обставин, які є важливими при формуванні остаточного висновку стосовно можливості підекспертної розуміти значення своїх дій, а саме:

- у описовій частині висновку, експерти посилаються на рекомендації з амбулаторної картки хворого: «Підлягає амбулаторному лікуванню, періодичному стаціонарному лікуванню, огляду окуліста». За інформацією, що була надана на вимогу суду із Старопорицького АЗПСМ та АЗПСМ КПН «Володимир Волинський центр первинної медико-саніторної допомоги» ОСОБА_4 за медичною допомогою не зверталася, а отже за період з 29.09.2015 р. (відсутні записи) до лютого 2016 р. їй фактично медична допомога не надавалася. Чи дана обставина могла вплинути на стан хворої, експерти не беруть до уваги та не роблять відповідного висновку;

- також в експертизі зазначено наступне: «Однак, і після перенесеного інфаркту міокарду, опис об`єктивного стану та скарг підекспертної майже не змінився. Необхідно зазначити, спочатку спостереження підекспертної з 2008 р., як складова частина діагнозу зазначався «Церебросклероз. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ». За загальноприйнятою позицією, де відноситься до переброваскулярної патології, яка обумовлена численними вогнищевими або дифузним судинним ураженням головного мозку та полягає в наявності комплексу порушень: когнітивних, рухових, псевдобульбарних, мозочкових, вестибулярних та інших. Слід зазначити, що порушення когнітивних функцій є одним з найбільш частих неврологічних симптомів. Когнітивні порушення зустрічаються у постінсультному періоді, при розсіяному склерозі, як наслідок хронічної цереброваскулярної недостатності та при інших захворюваннях. З віком стан хворої може тільки погіршуватися. Загальнодоступна інформація за висновками медичних працівників: «до когнітивних розладів належать порушення, пов`язані зі здатністю мозку до запам`ятовування та обробки інформації. Симптоми включають складності при вивченні нової інформації, а також загальні проблеми з короткочасною пам`яттю та увагою. Зокрема, до них належать: швидкі зміни стану свідомості; погіршення короткочасної пам`яті; дезорганізація процесів мислення; розумові проблеми мова, пам`ять, сприйняття (неспроможність розуміти мову; проблеми навчання; проблеми пам`яті та відтворення); проблеми критичного сприйняття інформації; потреба в нотатках та календарях. Якщо своєчасно не лікувати, у хворого настає швидке погіршення з наростанням інших психічних порушень.» В описовій частині експерти вказують, що «з великою долею вірогідності, що окрім інших соматичних розладів, підескпертна страждала на хронічний цереброваскулярний розлад, обумовлений гіпертонічною хворобою та атеросклерозом судин», але не беруть це до уваги при формуванні остаточного висновку.

Експерти обмежуються лише припущенням, що похилий вік (85 років) сам по собі не є достатнім критерієм нездатності особи усвідомлювати значення своїх дії чи керувати ними, але не беруть до уваги вищеописане у своєму ж висновку. Наведене в сукупності дає підстави для обґрунтованого сумніву у правильності висновку експертів.

У зв`язку з наведеним сторона позивача просить провести повторну посмертну судово-психіатричну експертизу на вирішення якої поставити питання згідно поданого клопотання.

29.04.2024 року від третьої особи у справі: Павлівської сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі її представника.

Представник позивача ОСОБА_5 також в судове засідання не з`явився, 29.04.2024 року через систему «Електронний суд» надіслав клопотання про проведення судового засідання 29.04.2024 року без його участі, подане клопотання про проведення повторно посмертної судово- психіатричної експертизи підтримав, просив його задоволити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Причини відкладення розгляду справи, відсутні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала клопотання про проведення повторної посмертної судово психіатричної експертизи. Додатково зазначила, що фахівці при наданні висновку посмертної судово психіатричної експертизи не врахували, які приймала на той час ліки ОСОБА_4 та їх дію на свідомість та зір останньої.

Представник відповідача заперечив щодо заявленого клопотання, зазначив, що померла ОСОБА_4 у травні 2017 року самостійно звернулася до центру безоплатної правової допомоги, у 2018 році звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні прав власника житла шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, а своє майно заповіла ОСОБА_2 , що підтверджує те що усвідомлювала свої дії та могла керувати ними. Вважає посмертну судово психіатричної експертизу повною та об`єктивною, а призначення повторної експертизи це лише затягування процесу.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши подане клопотання та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Зі змісту ст. 76 ЦПК України слідує, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним принципом диспозитивності при здійсненні судочинства кожен учасник справи розпоряджається своїми правами щодо доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, на власний розсуд.

Зокрема, заявляючи клопотання про призначення експертизи, сторона позивача у такий спосіб фактично вчиняє процесуальні дії щодо збирання доказів для доведення обставин, якими він обґрунтовує заявлені позовні вимоги, що в повній мірі відповідає принципу змагальності сторін.

Відповідно до ст. 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертних досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, постановлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. (ч. 2 ст. 103 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Пунктами 6, 8, 9 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 8 травня 2018 року № 865, визначено, що за формою проведення СПЕ (судово-психіатрична експертиза) може бути амбулаторною, стаціонарною, посмертною. За процесуальними ознаками СПЕ може бути первинною, повторною, додатковою. За організаційними ознаками СПЕ може бути одноосібною та комісійною.

Відповідно до п. 10 даного Порядку, Предметом СПЕ (судово-психіатричної експертизм) є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Повторна експертиза може бути призначена судом згідно статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності. При цьому вона доручається іншому експертові (експертам).

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах судам роз`яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

Таким чином, згідно аналізу наведених норм, повторна судова експертиза призначається лише у разі обґрунтованих сумнівів у правильності висновку експерта та порушень у її проведенні.

Зі змісту висновку судово-психіатричного експерта № 340/23 від 26.12.2023 року вбачається, що експертом дано однозначну і конкретну відповідь на поставлені судом запитання; експертом досліджувалося питання вживання померлою медичних препаратів та зроблено висновок, що доказові ознаки прийому померлою ОСОБА_4 будь- яких лікарських препаратів за період укладання заповіту 08.02.2016 року та доказова наявність можливих побічних дій цих препаратів з виявленням психічних розладів в наданих матеріалах відсутні, що вказує на збереженість у померлої ОСОБА_4 . здатності усвідомювати значення своїх дій та керувати ними під час укладання заповіту; експертиза проведена атестованим судовим експертом, попередженим про кримінальну відповідальність, на підставі дослідження наданих письмових доказів, медичної документації, показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відібраних у судовому засіданні.

Згідно пункту 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (далі - Інструкція) в редакції від 27.11.2023 року, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Заявлене представником позивача клопотання не містить достатніх доводів щодо неповноти, неясності чи необґрунтованості висновку експертів Рівненської філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України", щодо психічного здоров`я ОСОБА_4 від 26.12.2023 № 340/23.

Аналогічно представником позивача ОСОБА_5 не доведено належними та достовірними доказами того, що висновок експертизи виготовлений з порушенням норм законодавства, що дає підстави для призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи. Не містить клопотання про призначення повторної експертизи також обґрунтування того, яким саме іншим матеріалам справи суперечить висновок експертизи.

З огляду на викладене, підстави для призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відсутні. А тому суддя вважає, що клопотання представника позивача задоволенню не підлягає.

Прохання представника позивача про призначення повторної експертизи іншій експертній установі, а саме Львівській філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії охорони здоров`я України», не дають підстав вважати наявний висновок експерта необґрунтований і такий, що суперечить матеріалам справи.

Окрім того, при вирішенні вказаного питання слід враховувати, що розумність строків розгляду справи згідно зі статтею 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі Фрідлендер проти Франції ).

Керуючись ст. 103-105, 258-261, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Терещука Ю. О. про призначення повторної посмертної судово психіатричної експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Павлівської сільської ради про визнання заповіту недійсним відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 01 травня 2024 року.

Суддя М.О. Федечко