№2-о/337/267/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Мурашова Н.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України, про встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИВ:

17.09.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Бондарєв О.Г., якою заявник просить встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. смт.Михайлівка Михайлівського р-ну Запорізької області, є особою, зниклою безвісті за особливих обставин.

За змістом заяви, ОСОБА_2 є рідним братом заявника, проходив військову службу в ЗСУ та зник безвісті 27.02.2022 року при виконанні бойового завдання в районі м.Волноваха Донецької області. Відомості про ОСОБА_2 05.12.2023 року були унесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин. Крім того, відомості про зникнення ОСОБА_2 були внесені 17.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, досудове розслідування триває. Вказане свідчить, що ОСОБА_2 має статус особи, зниклої безвісті за особливих обставин. Підтвердження цього факту рішенням суду необхідно заявнику для реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Ознайомившись із заявою та доданими документами, суддя приходить до такого.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293, 315 ЦПК України в порядку окремого провадження суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням

спору про право.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст.315 ЦПК України та не є вичерпним.

Згідно з ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Як вже зазначалось, заявник ОСОБА_1 просить встановити факт того, що його брат ОСОБА_2 є особою, зниклою безвісті за особливих обставин.

Правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, визначається Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин».

Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.

Особа, зникла безвісти за особливих обставин, - це особа, яка зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру (ст.1 вказаного Закону).

Відповідно до ч.1-3 ст.4 цього ж Закону особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.

Надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з ч.1,3 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (глава 4 розділу IV ЦПК України).

Отже, чинним законодавством визначені істотні відмінності у відповідних правових статусах та різні способи їх набуття. Так, фізичну особу може бути визнано безвісно відсутньою лише в судовому порядку. У свою чергу, особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться в заяві про факт її зникнення, до відповідного Реєстру.

В даному випадку до заяви заявником додано витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, № від 02.01.2024, згідно з яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 05.12.2023 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту того, що ОСОБА_2 є особою, зниклою безвісті за особливих обставин, на відміну від визнання фізичної особи безвісно відсутньою не підлягає розгляду в порядку окремого провадження згідно з правилами глави 6 розділу IV ЦПК України «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», оскільки правовий механізм надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин регулюється відповідним Законом і фактично реалізований заявником.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.2,4,5,13,186,293,315,318 ЦПК України, Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України, про встановлення юридичного факту відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А.Мурашова

18.09.2024