ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7951/24
провадження № 2-з/753/96/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2024 р. cуддя Дарницького районного суду міста Києва Осіпенко Л.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову. В обґрунтування зазначив, що має намір звернутись до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, упущеної вигоди та моральної шкоди за комерційне використання, без його згоди, квартири АДРЕСА_1 , яка була набута ними у шлюбі.

У забезпечення майбутнього позову заявник просить накласти арешт на вказану квартиру, право власності на яку визнано за ОСОБА_2 . постановою Київського апеляційного суду від 27.02.2024 року у справі №754/12510/17 за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання майна приватною власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, стягнення коштів за упущену вигоду, відшкодування моральної шкоди.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що власник квартири ОСОБА_2 тривалий час перебуває за кордоном та ігнорує виклики до суду та слідчих органів. Набувши на підставі судового рішення права власності на квартиру, вона має можливість у будь-який час розпорядитись нею.

Розгляд заяви відноситься до юрисдикції Дарницького районного суду міста Києва відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, якою визначено, що заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

За формою та змістом заява відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, за винятком підтвердження сплати судового збору. Натомість заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, суд зауважує наступне.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору обґрунтоване заявником складним матеріальним станом, на підтвердження чого заявником надано довідку з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 23.02.2024, з яких вбачається, що за період з 1 кварталу 2023 по 4 квартал 2023 року ОСОБА_1 отримав дохід у розмірі 0,00 грн.

Зазначена обставина переконливо свідчить про те, що сплата судового збору є для заявника надмірним тягарем та може бути перешкодою для доступу до суду.

У зв`язку з цим суд вважає можливим звільнити заявника від сплати судового збору на підставі ч.1, ч.3 ст.136 ЦПК України та ст.8 Закону України «Про судовий збір», за змістом яких суд може звільнити особу від сплати судового збору, враховуючи майновий стан особи, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд зауважує наступне.

За змістом ч. 2 ст. 150 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року по справі № 753/22860/17).

Ненадання належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а лише посилання на це в заяві, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 755/9322/20).

Отже самого тільки припущення без наведення обґрунтування недостатнього для вжиття заходів забезпечення позову. Висловлене заявником припущення про можливість відчуження спірної квартири до розгляду справи судом є виключно його суб`єктивним судженням, яке не підтверджується об`єктивними обставинами.

Крім того, арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно, що належить або підлягає передачі відповідачеві і знаходиться у нього, а відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Проте квартира, на яку заявник просить накласти арешт, не є предметом спору, отже накладання арешту на квартиру є неспівмірним заходом забезпечення позову у справі за позовними вимогами про стягнення грошових коштів.

За вказаних обставин відсутні передбачені законом підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд звертає увагу заявника на те, що на момент його звернення з цією заявою на квартиру вже накладено арешт також за його заявою ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02.04.2024 року у справі №753/6447/24.

Керуючись ст. ст.136, 149-154,157, 258, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання зави про забезпечення позову.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Осіпенко