Справа № 932/5781/24
Провадження № 2/932/2150/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

12 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Ярощук О.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Обслуговуючий кооператив «Гаражний Кооператив «Таврія 1» про скасування пункту 4 Протоколу №1 рішення загальних зборів ОК «ГК «Таврія 1» щодо виключення ОСОБА_1 із числа членів гаражного кооперативу, визнання рішення протиправним та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

25 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою до Обслуговуючий кооператив «Гаражний Кооператив «Таврія 1» (далі ОК «ГК «Таврія 1») та просив скасувати пункт 4 Протоколу №1 рішення загальних зборів ОК «ГК «Таврія 1» щодо виключення ОСОБА_1 із числа членів гаражного кооперативу, визнати рішення протиправним та відшкодувати завдану моральну шкоду.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали позовної заяви 09.07.2024 передано у моє провадження.

Позиція суду. Правове обґрунтування.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Право на доступ до правосуддя є одним з основоположних прав людини. Воно передбачене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка ратифікована Україною.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому, що право на розгляд справи означає як право особи звернутися до суду, так і право на те, що її справа буде розглянута та вирішена судом. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

У пункті 52 рішення «Меньшакова проти України» (заява № 377/02) від 08 квітня 2010 року ЄСПЛ виклав конвенційні стандарти стосовно доступу до суду: Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою ЄСПЛ, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (пункт 25 рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (заява № 48778/99).

Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України), ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У свою чергу, п.3 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) установлюють, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку (частина перша статті 80 ЦК України).

Юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі (частини перша та друга статті 83 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 94 ГК України кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються Законом України "Про кооперацію".

Відповідно до статей 85 та 86 ЦК України, статей 6 та 19-1 Закону України "Про кооперацію" від 10.07.2003 року, ОК "ГК "Таврія 1" належить до непідприємницьких товариств.

Кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування (стаття 2 Закону України "Про кооперацію").

Згідно із частиною першою статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є участь у господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами. Отже, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини його членів з кооперативом, що пов`язані зі створенням, діяльністю, припиненням діяльності такої юридичної особи, а також з управлінням нею, є корпоративними.

Висновок у справі.

Звертаючись до суду із позовом до ОК "ГК "Таврія 1", ОСОБА_1 вважав рішення загальних зборів вказаного кооперативу щодо виключення його із числа членів кооперативу таким, що не відповідає вимогам закону та статуту кооперативу.

Також просив скасувати протокол №1 від 14.09.2021 року рішення загальних зборів, а саме в частині пункту 4 цього протоколу про припинення членства у кооперативі ОСОБА_1 шляхом виключення його із числа членів кооперативу, визнати рішення протиправним та відшкодувати моральну шкоду.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідно до статуту кооперативу у редакції 2019 року, ОК "ГК "Таврія 1" є гаражним кооперативом, метою діяльності якого є обслуговування територій та експлуатація гаражів за рахунок власних засобів і зберігання в них особистого автотранспорту.

Вказаним вище протоколом ОСОБА_1 було виключено із числа членів кооперативу, зокрема у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати членських внесків.

Суд виснує, що позовні вимоги пов`язані саме зі здійсненням позивачем ОСОБА_1 корпоративних прав й оцінкою діяльності органів управління ОК "ГК "Таврія 1" на предмет відповідності вимогам цивільного законодавства.

Члени кооперативу, незалежно від напряму його діяльності, є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

З огляду на викладене, оскільки спір виник між учасником юридичної особи (членом кооперативу) та цією особою і пов`язаний із діяльністю й управлінням нею, такий спір виник із корпоративних відносин і належить до юрисдикції господарського суду згідно з п. 3 ч.1 ст. 20 ГПК України.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 640/1029/18 (провадження № 14-443цс19) і така судова практика є сталою.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суд своєю ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.5 ст.186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З наведених вище підстав, приходжу до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючий кооператив «Гаражний Кооператив «Таврія 1» про скасування пункту 4 Протоколу №1 рішення загальних зборів ОК «ГК «Таврія 1» щодо виключення ОСОБА_1 із членів гаражного кооперативу, визнання рішення протиправним та відшкодування моральної шкоди, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.1-23, 186, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючий кооператив «Гаражний Кооператив «Таврія 1» про скасування пункту 4 Протоколу №1 рішення загальних зборів ОК «ГК «Таврія 1» щодо виключення ОСОБА_1 із членів гаражного кооперативу, визнання рішення протиправним та відшкодування моральної шкоди.

Роз`яснити позивачу його право на звернення з позовом у порядку господарського судочинства.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Ярощук