КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/1836/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №367/2835/22

24 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Болотова Є.В.

- Музичко С.Г.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Київ справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ситника Тараса Анатолійовича на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 вересня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Мерзлого Л.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення авансового платежу,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення авансового платежу, в якому просив стягнути з відповідача суму авансового платежу за попереднім договором від 03 жовтня 2020 року в розмірі 59 900,00 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США становить 2 190 459,14 грн.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що 03 жовтня 2020 року він уклав із ОСОБА_1 попередній договір. Відповідно до п. 1.1. спірного попереднього договору від 03.10.2020 року, відповідач та позивач зобов`язуються в майбутньому, в строк не пізніше кінця 31 березня 2021 року, укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу (Основний договір) таунхаусу орієнтовною площею 95 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що буде збудований на земельній ділянці, розташованій в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:049:3018, площею 0,011 га на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 2.1. договору за домовленістю сторін загальна сума основного договору не повинна перевищувати 59 900,00 доларів США, що еквівалентно гривні в розмірі 1 698 549,00 гривень.

В п 2.2. та в п. 2.3. договору сторони погодили наступний порядок оплати позивачем вартості об`єкту в розмірі 59 900,00 доларів США: 03.10.2020 року - 42 000,00 доларів США; до 07.11.2020 - 6 750,00 доларів США; до 03.12.2020 - 3 750,00 доларів США; до 03.01.2021 - 3 750,00 доларів США; до 03.02.2021 - 3 650,00 доларів США.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що всі суми згідно цього Договору сплачуються готівкою в доларах США на день розрахунку.

На виконання пунктів 2.2. та 2.3. договору, позивач передав відповідачу готівкою необхідну суму коштів, а саме: 03.10.2020 року - 42 000,00 доларів США, що підтверджується Актом приймання-передачі коштів, який є Додатком № 1 до Договору; 07.11.2020 року - 6750,00 доларів США, що підтверджується Актом приймання-передачі коштів, який є Додатком № 1 до Договору; 05.12.2020 року - 3750,00 доларів США, що підтверджується Актом приймання-передачі коштів, який є Додатком № 1 до Договору; 03.01.2021 року - 3750,00 доларів США, що підтверджується Актом приймання-передачі коштів, який є Додатком № 1 до Договору; 06.02.2021 року - 3650,00 доларів США, що підтверджується Актом приймання-передачі коштів, який є Додатком № 1 до Договору.

Всього позивач на виконання пунктів 2.2. та 2.3. Договору передав Відповідачу суму коштів в розмірі 59 900,00 доларів США, що підтверджується Актом приймання-передачі коштів.

Однак, відповідач, всупереч вимог п. 1.1. Договору, в строк до 31 березня 2021 року не уклав з Позивачем та нотаріально не посвідчив договір купівлі-продажу (Основний договір) таунхаусу орієнтовною площею 95 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що буде збудований на земельній ділянці, розташованій в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:049:3018, площею 0,011 га на умовах, визначених цим договором.

Зазначав про те, що відповідач порушив договірні зобов`язання перед позивачем, а саме не дотримався взятих на себе договірних зобов`язань щодо укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу (Основного договору) зазначеного таунхаусу в строки, передбачені Попереднім договором від 03.10.2020 року.

Більше того, як стало відомо позивачу, відповідач 03 лютого 2022 року на підставі договору дарування земельної ділянки, який був посвідчений ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області (реєстровий №287) подарував земельну ділянку кадастровий номер :01:049:3018, площею 0,011 га третім особам - громадянину України ОСОБА_4 .

Тобто, відповідач 03 лютого 2022 року безкоштовно передав у власність третім особам земельну ділянку кадастровий номер :01:049:3018, площею 0,011 га, яку він в строк не пізніше 31 березня 2021 року зобов`язаний був передати у власність Позивача разом із таунхаусом на підставі договору купівлі-продажу (Основного договору).

Вказував про те, що дані обставини є беззаперечним доказом того, що відповідач не бажає виконувати умови укладеного із позивачем попереднього договору від 03.10.2020 року та в майбутньому навіть не планує укладати із позивачем Договір купівлі-продажу (Основний договір) таунхаусу орієнтовною площею 95 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки земельну ділянку кадастровий номер :01:049:3018 площею 0,011 га, на якій планувалось будівництво даного танхаусу відповідач вже подарував третім особам і, відповідно, вже не є власником цієї земельної ділянки.

Позивач зазначає про те, що у зв?язку із невиконанням відповідачем умов Договору та фактичною передачею відповідачем у власність третім особам земельної ділянки кадастровий номер :01:049:3018, площею 0,011 га, на якій мав би будуватися таунхаус позивача, останній має право вимагати від відповідача повернення сплаченої попередньої оплати (авансового платежу) в розмірі 59900,00 доларів США, що на дату подачі цього позову за офіційним курсом гривні до долара США (36,5686 грн. за 1 долар США) становить 2 190 459,14 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення авансового платежу за попереднім договором купівлі-продажу нерухомості - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму авансового платежу за попереднім договором від 03.10.2020 року в розмірі 59 900,00 доларів США, що на дату подачі позову за офіційним курсом гривні до долара США (36,5686, грн за 1 долар США) становить 2 190 459,14 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 12 901,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Ситник Т.А. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що під час розгляду справи судом не було враховано, що попередній договір був укладений ОСОБА_5 від імені ОСОБА_1 , тоді як ОСОБА_5 не був уповноважений на укладення попереднього договору. При цьому, про існування попереднього договору відповідач дізнався з позовної заяви та жодних схвалень попереднього договору відповідач не здійснював.

Також судом не враховано, що попередній договір не був нотаріально посвідчений, а відтак він є нікчемним.

Вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки до даних спірних правовідносин слід застосовувати спеціальний спосіб захисту, який визначений законом, а саме стягнення збитків, а не повернення авансового платежу.

Посилався на те, що зобов'язання має виконуватися у гривні, то сума, що підлягає сплаті у гривні, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, тому ціна позову мала становити 1 698 549,00 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, не підтверджені жодним доказом.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 проти доводів апеляційної скарги заперечували та просили залишити її без задоволення.

ОСОБА_1 та його представник Ситник Т.А. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні надав наступні покази: зі ОСОБА_1 у 2020 році перебував у робочих стосунках, він був прорабом по всім об'єктам та підпорядковувався свідку, договір був підписаний за власної ініціативи, кошти отримував особисто та вони не перебували у розпорядженні ОСОБА_1 . Оформлення договору від імені ОСОБА_1 було здійснено з метою уникнення привернення уваги, оскільки на ньому (свідку) вже було багато об'єктів. ОСОБА_1 було відомо, що свідок уклав договір, тобто діяли за взаємною згодою. Довіреність на моє ім'я була складена для укладення договорів та отримання коштів. ОСОБА_1 добровільно склав довіреність. ОСОБА_1 також по договору 03.10.2020 року декілька разів отримував кошти.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, покази свідка, перевіривши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2020 року ОСОБА_2 - Покупець, уклав із ОСОБА_1 - Продавцем, від імені якого діяв ОСОБА_4 , Попередній договір.

Відповідно до п. 1.1. вказаного Попереднього договору від 03.10.2020 року, ОСОБА_1 та Більський зобов`язуються в майбутньому, в строк не пізніше кінця 31 березня 2021 року, укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу (Основний договір) таунхаусу орієнтовною площею 95 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що буде збудований на земельній ділянці, розташованій в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:049:3018, площею 0,011 га на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 2.1. Попереднього договору за домовленістю Сторін загальна сума Основного договору не повинна перевищувати 59 900,00 доларів США, що еквівалентно гривні в розмірі 1 698 549,00 гривень.

В п 2.2. та в п. 2.3. Попереднього договору Сторони погодили наступний порядок оплати Позивачем вартості Об`єкту в розмірі 59900,00 доларів США: 03.10.2020 року - 42000,00 доларів США; до 07.11.2020 - 6750,00 доларів США; до 03.12.2020 - 3750,00 доларів США; до 03.01.2021 - 3750,00 доларів США; до 03.02.2021 - 3650,00 доларів США.

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що всі суми згідно цього Попереднього договору сплачуються готівкою в доларах США на день розрахунку.

На виконання пунктів 2.2. та 2.3. Попереднього договору, ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_4 згідно довіреності від 16.09.2020 року, готівкою суму коштів, а саме: 03.10.2020 року - 42000,00 доларів США, що підтверджується Актом приймання-передачі коштів, який є Додатком № 1 до Договору; 07.11.2020 року - 6750,00 доларів США, що підтверджується Актом приймання-передачі коштів, який є Додатком № 1 до Договору; 05.12.2020 року - 3750,00 доларів США, що підтверджується Актом приймання-передачі коштів, який є Додатком № 1 до Договору; 03.01.2021 року - 3750,00 доларів США, що підтверджується Актом приймання-передачі коштів, який є Додатком № 1 до Договору; 06.02.2021 року - 3650,00 доларів США, що підтверджується Актом приймання-передачі коштів, який є Додатком № 1 до Договору.

Всього ОСОБА_2 на виконання пунктів 2.2. та 2.3. Попереднього договору передав ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_4 , суму коштів в розмірі 59900,00 доларів США, що підтверджується Актом приймання-передачі коштів, що є додатком № 1 до Попереднього договору від 03.10.2020.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , всупереч вимог п. 1.1. Договору, в строк до 31 березня 2021 року не уклав з ОСОБА_2 та нотаріально не посвідчив договір купівлі-продажу (Основний договір) таунхаусу орієнтовною площею 95 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що буде збудований на земельній ділянці, розташованій в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:049:3018, площею 0,011 га на умовах, визначених цим договором.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив договірні зобов`язання перед ОСОБА_2 , а саме не дотримався взятих на себе договірних зобов`язань щодо укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу (Основного договору) зазначеного таунхаусу в строки, передбачені Попереднім договором від 03.10.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 лютого 2022 року на підставі Договору дарування земельної ділянки, який був посвідчений ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області (реєстровий №287) земельна ділянка кадастровий номер :01:049:3018, площею 0,011 га, була подарована ОСОБА_1 ОСОБА_4 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав суду достатньо доказів на підтвердження своїх вимог про стягнення коштів у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань згідно укладеного між сторонами попереднього договору, і на думку суду дані докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, шо зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, третьої статті 635 ЦК України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу.

Оскільки, що між сторонами була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу танхаусу, позивач у рахунок попередньої оплати вартості зазначеного нерухомого майна передав відповідачу, і інтересах якого діяв представник за довіреністю, кошти у розмірі 59 900,00 доларів США, як авансовий платіж в рахунок сплати вартості об`єкта нерухомого майна, однак договір купівлі-продажу танхаусу не був укладений, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення задоволення позову.

Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги, що попередній договір був укладений ОСОБА_5 від імені ОСОБА_1 , тоді як ОСОБА_5 не був уповноважений на укладення попереднього договору та про існування попереднього договору відповідач дізнався з позовної заяви та жодних схвалень попереднього договору відповідач не здійснював, колегія суддів відхиляє, оскільки свідок ОСОБА_5 в судовому засідання засвідчив, що ОСОБА_1 знав про укладення договору, добровільно надав довіреність на укладення договорів, та частково отримував кошти від позивача.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки до даних спірних правовідносин слід застосовувати спеціальний спосіб захисту, який визначений законом, а саме стягнення збитків, а не повернення авансового платежу, колегія суддів вважає такими, що не грунтуються на вимогах закону, позивачем вірно обрано спосіб захисту.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, зводяться до незгоди зі встановленими судом обставинами, до необхідності переоцінки доказів саме на користь відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України , апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ситника Тараса Анатолійовича - залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2024 року.

Головуючий: Судді: