Справа № 215/4771/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

за участю: секретаря - Бугрим К.О.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та визнання права власності за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

24.07.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою, яку уточнив 08.08.2024.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказує, що згідно свідоцтва № НОМЕР_1 на право власності на житло від 19.10.1993 йому, його матері ОСОБА_3 , його колишній дружині ОСОБА_2 , його сину ОСОБА_4 та дочці його колишньої дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_5 належать кожному на праві спільної сумісної власності по 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 . Заповіту немає. Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину на вказану часту спадкової квартири про що отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.04.2019.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 . Заповіту немає. Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки на час відкриття спадщини був зареєстрований та постійно мешкав зі спадкодавцем. Водночас, свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.07.2024 було видано нотаріусом лише на 1/10 частку спадкової квартири, оскільки його мати відповідач ОСОБА_2 , була зареєстрована з ним за однією адресою, а тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Проте, на момент смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач ОСОБА_2 хоча і була зареєстрована з ним за однією адресою, але фактично там не проживала, оскільки з січня 2014 року виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації.

Крім того, з моменту набуття позивачем права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , а саме з 19.10.1993, він безперервно більше 10 років відкрито володіє та користуюється спірною квартирою, систематично сплачує за комунальні послуги, зробив ремонт, всіляко поліпшує життєві умови. Відповідач ОСОБА_2 з січня 2014 року виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, отримала там російське громадянство та жодного разу до України не поверталась.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на 1/10 частку квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з прийняття спадщини після сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визнати за ним право власності за набувальною давністю на належну ОСОБА_2 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.09.2024 постановлено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належать кожному на праві спільної сумісної власності по 1/5 частині квартири АДРЕСА_1 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 після матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.04.2019 (а.с.13, 14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , лише на 1/10 частку спадкової квартири, оскільки його мати відповідач ОСОБА_2 , була зареєстрована з ним за однією адресою, а тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину (а.с.15, 16).

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як видно з акту від 17.07.2024, на момент смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач ОСОБА_2 хоча і була зареєстрована з ним за однією адресою, але фактично там не проживала, оскільки з січня 2014 року виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації (а.с.18), а тому позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину і на 1/10 частку спадкової квартири, що належала б відповідачу до спадкування після смерті сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №910/17274/17.

Із долучених позивачем до матеріалів справи доказів вбачається, що з моменту набуття позивачем права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , а саме з 19.10.1993, позивач ОСОБА_1 безперервно більше 10 років відкрито володіє та користується спірною квартирою, систематично сплачує за комунальні послуги, зробив ремонт, всіляко поліпшує життєві умови, в той час як відповідач ОСОБА_2 з січня 2014 року в спірній квартирі не проживає, оскільки виїхала на постійне місце проживання за кордон (а.с.10, 12, 18, 20).

Таким чином, суд вважає доведеними позивачем факти його законності, добросовісності та відкритості володіння більше 10 років належною відповідачу ОСОБА_2 1/5 часткою квартири АДРЕСА_1 .

Враховуючи, наявність достатніх доказів на підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 , суд вважає необхідним позов задовольнити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 206 ч.4, 247 ч.2, 263-267, 273, 274 ч.4, 280-283 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10 частку квартири АДРЕСА_2 у зв`язку з прийняття спадщини після сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , як за спадкоємцем першої черги за законом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на належну ОСОБА_2 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 18.09.2024.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована адреса: АДРЕСА_3 .

СУДДЯ: