Справа № 754/8894/20
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2024 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судових засідань Нагорної М.В.,

представника відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання ордеру недійсним та скасування свідоцтва про право власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідачів Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання ордеру недійсним, скасування свідоцтва про право власності.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Лісовської О.В. від 22.07.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд справи.

Згідно з ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Лісовської О.В. від 15.06.2021 року суддею було заявлено самовідвід у вказаній цивільній справі.

Матеріали цивільної справи № 754/8894/21 передано на розгляд іншому судді у порядку, визначеному ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

16 червня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано у провадження судді Грегуль О.В.

Відповідно до ухвали судді Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В. від 18.06.2021 справу прийнято до провадження.

02 серпня 2021 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В. визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_3 про відвід судді та зметою уникнення затягування розгляду справи по суті та сприяння учасникам справи в доступі до правосуддя прийнято самовідвід судді Грегуль О.В.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 серпня 2021 року справу передано у провадження судді Саламон О.Б.

09 серпня 2021 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. справу прийнято до провадження.

Згідно з ухвалами судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 20 січня 2022 року, 02 червня 2022 року, 04 жовтня 2022 року, 22 листопада 2022 року, 22 грудня 2022 року (двічі), 23 січня 2023 року, 24 січня 2023 року, 17 лютого 2023 року, 21 лютого 2023 року, 23 лютого 2023 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заяви про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від розгляду справи.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 23.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 23.02.2023 відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заяви про відвід судді судді Саламон О.Б. Визнано зловживанням процесуальними правами ОСОБА_3 відповідно до п. 1 ч.2 ст. 44 ЦПК України дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, а саме заявлення численних завідомо безпідставних відводів, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгялду справи. Попереджено ОСОБА_3 про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року заяву про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. повернуто ОСОБА_3 ..

Відповідно до ухвали від 24.03.2023 суддею Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. заявлено самовідвід від розгляду справи та передано матеріали справи на розгляд іншому судді.

Розпорядженням керівника апарату Деснянського районного суду м.Києва від 29.03.2023 року здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.03.2023 року вище зазначена цивільна справа передана судді Зотько Т.А.

Ухвалою судді від 06.04.2023 позовну заяву було прийнято до свого розгляду та призначено судове засідання.

01.08.2023 позивачем ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., яку обґрунтовано тим, що 27.03.2023 проведено повторний авторозподіл справи, протокол якого надійшов на Електронний суд позивача - головуючим суддею (суддя - доповідач) обрано Валерію Валеріївну Бабко, що додатково підтверджено публічним звітом про автоматизований розподіл справ від 27.03.2023. Проте ухвалою від 06.04.2023 всупереч вказаного автоматизованого розподілу справа чомусь була прийнята суддею Зотько Т.А. Вказані обставини свідчать про очевидні порушення порядку визначення судді для розгляду даної справи, передбаченого Правилами здійснення автоматизованого розподілу судових справ між суддями, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішення Ради суддів України №30 від 26.11.2010.

Згідно ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 01.08.2023, було відмовлено в задоволенні заяви позивача ОСОБА_3 про відвід судді Зотько Т.А..

12.08.2024 через систему "Електронний суд" позивачем ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А..

Згідно з ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12.08.2024 заяву ОСОБА_3 про відвід головуючому судді Зотько Т.А. у справі за позовом ОСОБА_3 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання ордеру недійсним та скасування свідоцтва про право власності залишено без задоволення, в судовому засіданні оголошено перерву на 16.09.2024.

16.09.2024 через систему "Електронний суд" позивачем ОСОБА_3 повторно подано заяву про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., яку вмотивовано тим, що доводи позивача, стосовно відсутності у Зотько Т.А. когнітивних здібностей, про що свідчить непроведення процедур передбачених ст. 264-265 ЦПК України, та написання у рішенні очевидно абсурдних висновків, а також факту очевидної заінтересованості такого судді у результаті розгляду справи на користь органу влади (відповідача Деснянської РДА) ухвалою від 12.08.2024 про відмову у відводі судді не спростовано та підтверджено обґрунтованість поданої заяви про відвід.

Позивачем у поданій заяві про відвід вказано, що узурповуючи судовий процес Зотько Т.А. всупереч Бангалорським принципам поведінки суддів, та правової позиції ЄСПЛ продовжує розглядати справи при явній недовірі позивача, чим підтверджує свою зацікавленість у результаті розгляду справи. На думку позивача в цьому також проявляється відсутність когнітивних здібностей розуміти (усвідомлювати), що судовий процес не може бути примусовий, а відтак ОСОБА_3 просив подану ним заяву про відвід судді розглянути без його участі та задовольнити, а справу передати на новий автоматизований розподіл.

Вислухавши думку представників відповідачів, дослідивши подану заяву про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. (Частина третя статті 40 в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

Враховуючи той факт, що заява позивача ОСОБА_3 про відвід головуючого у справі подана в день призначеного судового розгляду 16.09.2024, тобто пізніше ніж за три дні до призначеної дати судового засідання, а відтак дана заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід вирішується судом, що розглядає справу.

Статтями 36-37 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав, за яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу).

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

З огляду на викладене та враховуючи, викладені у поданій заяві підстави відводу, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява позивача ОСОБА_3 не містить підтвердження належними доказами наявність обставин, які б викликали сумнів у безсторонності головуючого в справі.

Доводи позивача ґрунтуються виключно на його незгоді з процесуальними рішеннями суду, вчиненими в межах розгляду іншої справи, судом не встановлено обгрунтованих підстав упередженості судді, а незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в заяві про відвід судді Зотько Т.А., слід відмовити.

При цьому суд зауважує, що незгода позивача з діями головуючого у справі чи з процесуальними рішеннями суду під час розгляду даної справи, має сталий підхід та полягає виключно у подачі ним чисельних заяв про відвід (самовідвід) головуючим суддям з різних підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36 - 40 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про відвід головуючому судді Зотько Т.А. у справі за позовом ОСОБА_3 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання ордеру недійсним та скасування свідоцтва про право власності- залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 20.09.2024.

Суддя: