ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3732/23 Номер провадження 22-ц/814/795/24Головуючий у 1-й інстанції Семенова Л.М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя : Триголов В.М.,

судді: Дорош А.І., Лобов О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 вересня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини з інвалідністю , -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Сторни мають дорослого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. 23.02.2023 року ОСОБА_6 встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 473717 від 23.02.2023 року. Син обмежений до самообслуговування, здатності до орієнтації, до спілкування та контролю своєю поведінкою; хворий потребує стороннього догляду. ОСОБА_6 досяг повноліття, відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання, всі витрати на лікування та утримання сина несе позивач.

Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина з інвалідністю аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно.

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітньої дитини з інвалідністю: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.06.2023 року, на строк такої інвалідності та протягом усього часу проживання ОСОБА_4 з повнолітньою дитиною з інвалідністю.

В апеляційному порядку рішення оскаржив ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим , що відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції частково визнав позовні вимоги, зазначивши що згоден на сплату аліментів у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) оскільки такий розмір зберігатиме баланс розумного фінансового забезпечення дитини та можливостей платника.

Скаржник вказує, що судом порушено норми матеріального та процесуального права не взято до уваги позицію відповідача внаслідок чого ухвалено незаконне рішення.

Апелянт просить частково скасувати рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 вересня 2023 року в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Та ухвалити нове, про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини з інвалідністю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (Доходу) щомісячно .

У квітні до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача ОСОБА_3 у якому остання просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Судовим розглядом встановлено , що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними розірвано 15.02.2008 року (а.с. 3).

Сторони мають дорослого сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

23.02.2023 року ОСОБА_6 встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 473717 від 23.02.2023 року.

Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 30 від 22.03.2023 року ОСОБА_5 обмежений до самообслуговування, здатності до орієнтації, до спілкування та контролю своєю поведінкою; хворий потребує стороннього догляду (а.с. 7).

09 березня 2023 року син сторін досяг повноліття.

ОСОБА_5 зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6, 9 зворот).

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 688 від 24.03.2023 року позивач ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» їй було призначено допомогу на дитину з інвалідністю ОСОБА_5 , 2005 року народження, з 19.11.2008 року по 08.03.2023 року (а.с. 5).

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Положеннями частин восьмої-дев`ятої статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За загальним правилом, встановленим статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Главою 16 Розділу ІІІ СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання.

Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Встановивши, що повнолітній син сторін ОСОБА_5 є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи, безтерміново, останньому протипоказано важкі умови праці, непрацездатним не визнаний, проживає з матір`ю ОСОБА_3 , з огляду на розмір доходу, який отримує відповідач по справі щомісячно, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_5 проте , дійшов хибного висновку про необхідність стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу).

Розмір стягуваних аліментів слід визначати з урахуванням вимог статей 182, 200 СК України принципам розумності, справедливості, загальним засадам сімейних відносин та цивільного судочинства і необхідності захисту інтересів особи з інвалідністю з дитинства.

Колегія суддів зауважує, що тлумачення статті 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні тієї обставини, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання повнолітнім непрацездатним сином, дочкою, доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги (постанова Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі № 459/1381/18).

Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги щодо доцільності зменшення розміру стягнутих рішенням суду аліментів на утримання повнолітньої дитини до розміру 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Згідно Конвенції про права дитини 1989 року дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше.

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (частина перша статті 6 СК України). Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина з інвалідністю - це дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту.

Законом України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» встановлені відповідні розміри державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства (залежно від групи) та дітям з інвалідністю до 18 років.

При цьому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 19 грудня 2017 року № 2249-VIII у тексті СК України слова «інвалід» та «дитина-інвалід» в усіх відмінках і числах замінено відповідно словами «особа з інвалідністю» та «дитина з інвалідністю» у відповідному відмінку і числі.

Дослідивши матеріали справи , судом встановлено , що позивачем не надано доказів, що син дійсно потребує матеріальної допомоги , окрім іншого позивачем зазначено, що їй було призначено допомогу на дитину з інвалідністю за березень 2023 року у розмірі 2301,70 грн., а з квітня 2023 року у розмірі 2100 грн., проте вказаних коштів не достатньо на забезпечення належних умов проживання , харчування та лікування ОСОБА_7 .

Тож, зважаючи на вказані обставини колегія суддів вважає за доцільне зменшити розмір аліментів стягнутих оскаржуваним рішенням з ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) до 1/8 частини . Адже беручи до уваги дохід відповідача, згідно наданих доказів та зважаючи на факт отримання позивачем матеріальної допомоги на дитину з інвалідністю , сума у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача буде достатньою та не суперечитиме інтересам ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відтак, у разі поліпшення або погіршення матеріального становища сторін по справі, що матиме вплив на повноцінне забезпечення особи з інвалідністю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сторони по справі не позбавлені права звернутися до суду з метою зміни розміру стягуваних аліментів.

Щодо посилань відповідача на невірне формулювання районним судом резолютивної частини рішення , а саме «протягом усього часу проживання ОСОБА_3 з повнолітньою дитиною з інвалідністю» замість вірного «на весь період непрацездатності» апеляційний суд приходить до слідуючого висновку.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Тобто , стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дитини з інвалідністю ОСОБА_5 здійснюється на її користь , оскільки ОСОБА_6 проживає із позивачем, що зумовлює відповідне формулювання резолютивної частини рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, ч.1 п.п.3,4 ст.376, 382 ЦПК України, колегія суддів;

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 вересня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове, яким позовної вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дитини з інвалідністю: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.06.2023 року, на строк такої інвалідності та протягом усього часу проживання ОСОБА_3 з повнолітньою дитиною з інвалідністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді : А.І. Дорош

О.А. Лобов