Справа № 301/3500/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2024 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Симканич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності.

Посилається на те, що 12.01.2021 року між ним та ОСОБА_2 було досягнуто домовленість про придбання у власність позивачем ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,1570 га, яка розташована на території с. Лоза, урочище «Біля Ясіня», контур № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, надана ОСОБА_3 на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Лозянської сільської ради від 30 грудня 2000 року згідно державного акту на право приватної власності на землю №І-ЗК № 017741, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 86 від 04.04.2001 року.

Вищевказану земельну ділянку ОСОБА_3 заповіла своїй дочці, відповідачці по справі, ОСОБА_2 , згідно заповіту від 29 грудня 2005 року, посвідченого секретарем Лозянської сільської ради Іршавського району Закарпатської області Герц К.Й., зареєстрованого в реєстрі за номером 38.

Вони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та уклали усно попередній договір. Згідно досягнутої домовленості позивач зобов`язався виплатити готівкою ОСОБА_2 гроші в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень, а остання, в свою чергу, з моменту виконання взятих ОСОБА_1 на себе зобов`язань, передати йому у власність вищевказану земельну ділянку.

Крім того, вони домовилися, що через шість місяців після виготовлення та отримання всіх документів, необхідних для укладення договору відчуження оформлять договір купівлі-продажу нерухомого майна в установленому законом порядку.

Цього ж дня 12.01.2021 року позивачем в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань було передано готівкою ОСОБА_2 гроші в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, що стверджується письмовою розпискою, а вона, відповідно, передала йому державний акт на право приватної власності на земельну ділянку.

З вказаного часу ОСОБА_1 володіє та користується земельною ділянкою як власник.

Однак, не дивлячись на те, що відповідачка зобов`язалася протягом шість місяців укласти із позивачем договір купівлі-продажу нерухомого майна та незважаючи на неодноразові звернення з проханням укласти правочин, продавець ОСОБА_2 ухиляється від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу, оскільки матеріальні витрати, пов`язані із оформленням вказаного договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку покладаються на відповідачку та вказана процедура займає досить тривалий час, і ця обставина перешкоджає ОСОБА_1 в повному обсязі розпоряджатися майном.

Ухилення від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу позбавляє ОСОБА_1 можливості належним чином укласти правочин. Згідно їх домовленості вони не тільки домовились між собою щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки, а й повністю виконали всі умови, пов`язані з купівлею-продажем вказаного нерухомого майна, однак, договір купівлі-продажу до цього часу не уклали.

Зі своєї сторони усі умови договору позивач виконав, повністю оплатив вартість вказаної земельної ділянки, є добросовісним набувачем і вважає себе повноправним її власником, але змушений звернутися з позовом до суду за захистом свої інтересів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву (а. с. 33), якою позов підтримав, просив задовольнити, справу розглянути в його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву (а. с. 35), в якій позов визнала, не заперечує проти визнання права власності за позивачем, справу просила розглянути в її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 12.01.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто домовленість про придбання у власність позивачем земельної ділянки площею 1,1570 га, яка розташована на території с. Лоза, урочище «Біля Ясіня», контур № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, надана ОСОБА_3 на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Лозянської сільської ради від 30 грудня 2000 року згідно державного акту на право приватної власності на землю №І-ЗК № 017741, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 86 від 04.04.2001 року (а. с. 20).

Вищевказану земельну ділянку ОСОБА_3 заповіла своїй дочці, відповідачці по справі, ОСОБА_2 , згідно заповіту від 29 грудня 2005 року, посвідченого секретарем Лозянської сільської ради Іршавського району Закарпатської області Герц К.Й., зареєстрованого в реєстрі за номером 38 (а. с. 21).

Вони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та уклали усно попередній договір. Згідно досягнутої домовленості позивач зобов`язався виплатити готівкою ОСОБА_2 гроші в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень, а остання, в свою чергу, з моменту виконання взятих ОСОБА_1 на себе зобов`язань, передати йому у власність вищевказану земельну ділянку.

Крім того, вони домовилися, що через шість місяців після виготовлення та отримання всіх документів, необхідних для укладення договору відчуження оформлять договір купівлі-продажу нерухомого майна в установленому законом порядку.

Цього ж дня 12.01.2021 року позивачем в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань було передано готівкою ОСОБА_2 гроші в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, що стверджується письмовою розпискою (а. с. 22), а вона, відповідно, передала йому державний акт на право приватної власності на земельну ділянку.

З вказаного часу ОСОБА_1 володіє та користується земельною ділянкою як власник.

Однак, не дивлячись на те, що відповідачка зобов`язалася протягом шість місяців укласти із позивачем договір купівлі-продажу нерухомого майна та незважаючи на неодноразові звернення з проханням укласти правочин, продавець ОСОБА_2 ухиляється від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу, оскільки матеріальні витрати, пов`язані із оформленням вказаного договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку покладаються на відповідачку та вказана процедура займає досить тривалий час, і ця обставина перешкоджає ОСОБА_1 в повному обсязі розпоряджатися майном.

Ухилення від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу позбавляє ОСОБА_1 можливості належним чином укласти правочин. Згідно їх домовленості вони не тільки домовились між собою щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки, а й повністю виконали всі умови, пов`язані з купівлею-продажем вказаного нерухомого майна, однак, договір купівлі-продажу до цього часу не уклали.

Зі своєї сторони усі умови договору позивач виконав, повністю оплатив вартість вказаної земельної ділянки, є добросовісним набувачем і вважає себе повноправним її власником.

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність вимог позивача, тому такі підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 202, 220, 328 та 655 ЦК України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним, укладений 12 січня 2021 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 договір купівлі-продажу земельної ділянки.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку площею 1,1570 га, яка розташована на території с. Лоза, урочище «Біля Ясіня», контур № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, надана ОСОБА_3 на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Лозянської сільської ради від 30 грудня 2000 року згідно державного акту на право приватної власності на землю №І-ЗК № 017741, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 86 від 04.04.2001 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар