Провадження № 2-о/161/576/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Шестерніна В.Д.

присяжних: Приступи І.П., Омельковець Н.О.

за участю секретаря Сіньчук Л.О.

заявника ОСОБА_1

представника заявника - адвоката Терещука Ю.О.

представника органу опіки та піклування Луцької міської ради - Антонюк Л.Є.

особи, щодо якої ставиться питання про визнання недієздатною, - ОСОБА_2

представника особи, щодо якої ставиться питання про визнання недієздатною, - адвоката Ковальчук С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, орган опіки та піклування Луцької міської ради, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, -

встановив:

12.09.2024 ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки.

Ухвалою суду від 17.09.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цій справі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву. Пояснив, що проходить військову службу з самого початку повномасштабного військового вторгнення рф, з березня 2024 року проходить військову службу безпосередньо на території Волинської області. Він приїздить щоп`ятниці до своєї двоюрідної баби ОСОБА_2 , перебуває з нею до понеділка, доглядає її, купує їжу, оплачує житлово-комунальні послуги тощо.

Представник заявника - адвокат Терещук Ю.О. підтримав позицію заявника, просив призначити судово-психіатричну експертизу, заявив відповідне клопотання.

Особа, щодо якої ставиться питання про визнання недієздатною, ОСОБА_2 , пояснила, що проживає одна, до неї приходить племінниця на ім`я ОСОБА_3 та допомагає їй, готує їсти.

Інші особи, присутні в судовому засіданні, при вирішення заяви покладалися на розсуд суду.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали, суд дійшов таких висновків.

У пункті 1 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно з ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Важливою складовою сімейного життя є право жити разом, щоб сімейні стосунки могли нормально розвиватись, а члени сім`ї могли спілкуватись одне з одним. Поняття сімейного життя є автономним. Відповідь на питання, існує чи ні сімейне життя, залежить переважно від факту реального існування у дійсності тісних особистих зв`язків та стосунків.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Сімейний кодекс України регулює зокрема сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини, між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком, між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Водночас, Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням (стаття 2 СК України).

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 28.02.2024 у справі №372/3474/21.

Разом з тим, ознаки членів сім`ї не можна розглядати окремо від підстав створення сім`ї, оскільки спільне проживання та побут та наявність взаємних прав та обов`язків можуть бути і у інших суб`єктів, які не є членами сім`ї (наприклад, проживання кількох студентів в одній кімнаті в гуртожитку).

Близькi члени родини (або близькі родичі) - законодавчий термін, що позначає родичів (членів сім`ї) особи, які мають особливі права та/або обов`язки через тісні стосунки з особою.

Законодавство України надає різні визначення цього та споріднених термінів.

Так, ст. 25-1 Кодексу законів про працю України вказує, що близькими родичами чи свояками є батьки, подружжя, брати, сестри, діти, а також батьки, брати, сестри і діти подружжя.

Положеннями статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що близькі особи - це члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта. Члени сім`ї: особа, яка перебуває у шлюбі із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, та діти зазначеного суб`єкта до досягнення ними повноліття - незалежно від спільного проживання із суб`єктом; будь-які особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Отже, член сім`ї (у сімейно-правовому аспекті) - це особа, яка має тісний правовий зв`язок із сім`єю, що ґрунтується на шлюбі, спорідненні, усиновленні, інших формах влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством.

Обґрунтовуючи можливість звернення до суду з даною заявою, заявник ОСОБА_1 вказав, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є його двоюрідною прабабою та проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт родинних стосунків цих осіб підтверджується матеріалами справи (а.с. 15-25).

З урахуванням зазначених вище положень чинного законодавства, суд висновує, що двоюрідна прабаба не належить до кола близьких родичів.

Заявник не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставин наявності спільного побуту, взаємних прав і обов`язків із ОСОБА_2 .

Факт реєстрації місця проживання заявника ОСОБА_1 за однією адресою із ОСОБА_2 (інформація про осіб, які задекларували або зареєстрували своє місце проживання (перебування) в житлі від 16.05.2024 №17347, а.с. 12), не доводить цих обставин.

Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання членами сім`ї без наявності інших ознак сім`ї. Суд враховує також і те, що заявник проходить військову службу в складі Збройних Сил України, а тому об`єктивно не може постійно проживати з ОСОБА_2 , мати спільний побут, взаємні права та обов`язки.

Суд висновує, що процесуальною правосуб`єктністю на подання заяви про визнання особи недієздатною наділені не всі родичі такої особи, а лише члени сім`ї, у тому числі близькі родичі. Близькі родичі - це фактично особи, які мають особливі права та обов`язки через тісні стосунки між собою.

Заявник не є ні близьким родичем, ні членом сім`ї ОСОБА_2 .

Таким чином, у заявника ОСОБА_1 відсутня процесуальна правосуб`єктність на подання заяви про визнання вказаної особи недієздатною.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Отже, заяву про визнання особи недієздатною та встановлення опіки слід залишити без розгляду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 257, ст. ст. 260, 261, 294, 296, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, орган опіки та піклування Луцької міської ради, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін

Присяжні: П.І. Приступа

Н.О. Омельковець