Справа № 434/9485/13-ц
Провадження № 6/0186/50/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Янжули С.А.

при секретарі - Лиман Н.П.,

з участю:

представника заінтересованої особи (боржника) - ОСОБА_1 - адвоката Серафимова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент," заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчих листах,

ВСТАНОВИВ :

30 січня 2024 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент," заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчих листах.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що рішенням Артемівського районного суду міста Луганська №434/9485/13-ц від 12 грудня 2023 року стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ "КБ"Надра" заборгованість у розмірі 284 565,86 доларів США (еквівалент 2 274 534,91 гривень), судові витрати 3 441 гривень, усього стягнуто: 2 277 975,91 гривень.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 19 січня 2022 року частково відновлено втрачене судове провадження - цивільна справа №434/9485/13-ц.

Згідно договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, право вимоги за кредитним договором №89/П/99/2007-840 від 26 березня 2007 року, укладеного між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК"Дніпрофінансгруп".

ТОВ "ФК"Дніпрофінансгруп", згідно договору №GL48N718070_blank_01 про відступлення права вимоги від 30 вересня 2020 року, відступило права вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ "Брайт Інвестмент", разом з усіма додатками до нього, в т.ч. графіками здійснення платежів та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є його невід`ємними частинами.

Оскільки ТОВ "Брайт Інвестмент" набуло право вимоги до боржника - ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, просить суд замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) у виконавчих листах №434/9485/13-ц стосовно боржника - ОСОБА_1 , з ПАТ КБ "Надра", як вибулої сторони, на його правонаступника - ТОВ "Брайт Інвесмент".

Представник заявника - ТОВ "Брайт Інвестмент" в судове засідання не з`явився, в заяві просить розглянути справу в його відсутність, вимоги заяви підтримує.

Представники заінтересованих осіб: ПАТ КБ "Надра" та ТОВ "ФК"Дніпрофінансгруп" в судове засідання не з`явилися, про дату розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи в їх відсутність, не надходило. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті заявлених вимог.

Представник заінтересованої особи (боржника) - ОСОБА_1 , - адвокат Серафимов І.М., у судовому засіданні вимоги заяви не визнав, надав суду свої письмові заперечення на заяву про заміну стягувача у виконавчих листах, яку підтримав у судовому засіданні, в якій вказав на те, що боржник категорично заперечує проти задоволення заяви, на цей час не існує жодного відкритого виконавчого провадження, в межах якого можливо здійснити заміну сторони, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання давно сплинув, ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 листопада 2021 року по справі №434/9485/13-ц відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Брайт Інвестмент" про видачу дубліката виконавчого листа, заміну стягувача у виконавчому провадженні та поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Крім того, 25 березня 2024 року представник ОСОБА_1 подав суду письмові заперечення на заяву про заміну стягувача, в яких зазначив, що боржник категорично заперечує проти задоволення вказаної заяви. Рішенням Артемівського районного суду м.Луганська від 12 грудня 2013 року по цивільній справі №434/9485/13-ц з боржника була стягнута заборгованість за кредитним договором. Виконавчий документ не був пред`явлений до виконання стягувачем, заявник уклав договір про відступлення права вимоги майже через 6 років після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Заміна сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні. Посилається на постанову Великої Палати ВС №2-7763/10 від 08 лютого 2022 року. Заявник у заяві про заміну стягувача у виконавчих листах не піднімає питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, таким чином, на цей час відсутні правові підстави для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчих листах, просить в задоволенні заяви відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до ст.378 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення судового рішення про стягнення боргу) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.442 ЦПК України (в редакції, чинній на час укладання договору про відступлення права вимоги), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Згідно ч.5 ст.442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Вимогами ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Артемівського районного суду м.Луганська №434/9485/13-ц (провадження №2/434/4929/13) від 12 грудня 2013 року було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту №89/П/99/2007-840 від 26 березня 2007 року; стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованість за кредитним договором №89/П/99/2007-840 від 26 березня 2007 року, станом на 05 березня 2013 року у розмірі 284 565,86 доларів США (еквівалент 2 274 534,91 гривень), судові витрати 3 441 гривень, всього стягнуто 2 277 975,91 гривень.

Вказане рішення набрало законної сили.

Згідно договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, право вимоги за кредитним договором №89/П/99/2007-840 від 26 березня 2007 року, укладеного між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ "ФК"Дніпрофінансгруп".

ТОВ "ФК"Дніпрофінансгруп", згідно договору №GL48N718070_blank_01 про відступлення права вимоги від 30 вересня 2020 року, відступило права вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ "Брайт Інвестмент", разом з усіма додатками до нього, в т.ч. графіками здійснення платежів та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є його невід`ємними частинами, що підтверджується копією даного договору, додатковими угодами №1 від 28 жовтня 2020 року та №2 від 25 березня 2021 року до вказаного договору про відступлення права вимоги, випискою з реєстру боржників, право вимоги до яких відступлено на користь ТОВ "Брайт Інвестмент", а саме: боржник ОСОБА_1 за кредитним договором №89/П/99/2007-840 від 26 березня 2007 року, платіжними дорученнями, долученими до матеріалів справи про перерахування коштів ТОВ "Брайт Інвестмент" на користь ТОВ "ФК"Дніпрофінансгруп" в рахунок купівлі права грошової вимоги за договором про відступлення права вимоги.

Заявник, після відступлення йому права грошової вимоги до боржника - ОСОБА_1 , звертався до Білокуракинського районного суду Луганської області (підсудність справ Артемівського районного суду м.Луганська на той час була визначена Білокуракинському районному суду Луганської області) із заявою про видачу дубліката виконавчого документа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 23 липня 2021 року було ініційовано питання про відновлення втраченого судового провадження - цивільної справи №434/9485/13-ц за позовом ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 13 жовтня 2021 року було частково відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі Артемівського районного суду м.Луганська №434/9485/13-ц (провадження №2/434/4929/13), але за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Оскільки судом було відновлено провадження згідно заяви ТОВ "Брайт Інвестмент", проте відновлене провадження - цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів не має відношення до справи за позовом ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення боргу, ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 листопада 2021 року було відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Брайт Інвестмент" про видачу дубліката виконавчого документу, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення.

Після чого, ТОВ "Брайт Інвестмент" звернулося до Білокуракинського районного суду Луганської області із заявою про відновлення втраченого судового провадження - цивільної справи Артемівського районного суду м.Луганська №434/9485/13-ц за позовом ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 19 січня 2022 року заяву було задоволено частково; частково відновлено вказане втрачене судове провадження, а саме: заочне рішення від 12 грудня 2013 року.

Із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання, заявник повторно до Білокуракинського районного суду Луганської області не звертався.

Внаслідок збройної агресії рф проти України та тимчасової окупації смт.Білокуракине, Луганської області, територіальну підсудність справ Білокуракинського районного суду Луганської області визначено за Першотравенським міським судом Дніпропетровської області, до якого 30 січня 2024 року заявник звернувся з даною заявою про заміну стягувача у виконавчих листах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові №2-7763/10 від 08.02.2022 року.

Відповідно до положень ст.124 Конституції України та ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали чинності, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Також, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини зазначає, що право на судовий розгляд, гарантований ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

Зокрема, у п.40 Рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п.19 Рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2004 року у справі «Михайленки та інші проти України», Суд наголошує, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб п.1 ст.6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення ст.6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст.6 (див. також рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 589498/00, п. 34).

У своєму рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20/07/2004 Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Інформацією Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №1958 від 02 квітня 2024 року підтверджується, що перевіркою даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень - окремого спецрозділу, який є архівною складовою частиною Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Луганському відділі державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження АСВП №43482852 з примусового виконання виконавчого листа №434/9485/13-ц (2/434/4929/13), виданого 29 квітня 2014 року Артемівським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Надра" боргу в сумі 2 277 975,91 гривень.

30 травня 2014 року державним виконавцем, керуючись Законом України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №43482852).

Матеріали виконавчого провадження у паперовому вигляді відсутні та знаходяться за місцем попередньої реєстрації Луганського ВДВС у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (на тимчасово окупованій території України).

Станом на 01 квітня 2024 року постанови про повернення виконавчого провадження, закінчення виконавчого провадження відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем не виносилися.

Здійснити вивезення виконавчих проваджень на сьогодні не виявляється можливим, вказане виконавче провадження на даний час вважається втраченим.

Станом на 01 квітня 2024 року стягувач або його представник до відділу не зверталися з заявою про отримання довідки про втрату виконавчого провадження для подальшого звернення до суду щодо отримання дублікату виконавчого листа.

Таким чином, судом встановлено, що заочне рішення Артемівського районного суду міста Луганська від 12 грудня 2013 року №434/9485/13-ц (провадження №2/434/4929/13) не виконане, виконавчі листи видавалися судом стягувачу та були звернуті останнім до примусового виконання, постанов про закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчих листів стягувачу державним виконавцем не виносилося, ТОВ "Брайт Інвестмент" набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором на підставі договору про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 року, тому наявні підстави для заміни стягувача у виконавчих листах з ПАТ КБ "Надра" на його правонаступника - ТОВ "Брайт Інвестмент", а відтак заяву ТОВ "Брайт Інвестмент" про заміну стягувача у виконавчих листах слід задовільнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373,442,446 ЦПК України,- суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент," заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчих листах - задовільнити.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" у виконавчих листах, виданих на підставі заочного рішення Артемівського районного суду міста Луганська від 12 грудня 2013 року в цивільній справі №434/9485/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.А. Янжула.

Повний текст ухвали суду виготовлений 02 травня 2024 року.