Справа № 674/2142/23
Провадження № 2/674/166/24
РІШЕННЯ

іменем України

11 вересня 2024 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий суддя Сосна О.М., за участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В., представника позивача за первісним, відповідача за зустрічним позовами адвоката Столітнього М.М., представника відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовами адвоката Калініна С.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» про стягнення безпідставно отриманих коштів

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 05.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та відповідачем було укладено кредитний договір №3457161 відповідно до умов якого сторони погодили, що сума кредиту складає 12 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача строком на 14 днів (19.01.2021) з процентною ставкою 1,90 % в день. 03.05.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №03-05/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 11 700 грн. - тіло кредиту, 23 119,20 грн. - нараховані проценти, всього 34 819,20 грн. Також підлягає стягненню з відповідача 11 037,69 грн. інфляційних втрат та 3% річних 2 160,70 грн. Згідно поданої заяви про зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача 34 819,20 грн. заборгованість за кредитним договором, 1 119,18 грн. - інфляційні втрати, 234,67 три відсотки річних, а всього 36 173,05 грн., а також 2147,20 грн. судового збору за подання позовної заяви та 10 000 грн. витрати на правову допомогу.

Представник відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовами адвокат Калінін С.К. подав до суду зустрічний позов, в якому просить стягнути з позивача безпідставно отримані кошти у розмірі 36 704,40 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 7 500 грн.

В обгрунтування зустрічного позову зазначає, що пунктом 1.4 кредитного договору №3457161 про надання споживчого кредиту від 05.01.2021 року передбачено, що строк кредиту складає 14 днів. У свою чергу доказів того факту, що після 19.01.2021 кредитний договір було автоматично пролонговано та строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів матеріали справи не містять, а не сплата та/або несвоєчасна сплата позичальником кредитних платежів не може слугувати належною підставою для продовження строку користування кредитом без волевиявлення сторін. Отже, відповідно до умов договору та ч.1 ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит) підлягають проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 1,90 % в день за період з 05.01.2021 по 19.01.2021, а за період після такого прострочення (з 20.01.2021 р.) підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, позичальник у період з дати укладення договору від 05.01.2021 по 02.05.2022 здійснював погашення заборгованості у загальному розмірі 51896,40 грн., оскільки загальний розмір заборгованості повинен становити 15192,00 грн. (12000,00 грн. заборгованість за основним боргом, 3192,00 грн. заборгованість за процентами), то позичальником було здійснено переплату по вказаному кредиту на суму 36704,40 грн., яку просить стягнути з позивача як безпідставно отримані кошти. Таким чином, позивач не надав доказів на підтвердження того, що сторони погодили і відповідач дав згоду на автопролонгацію договору після 08.04.2021 і до продовження строку кредиту, а відповідач зміни строку користування кредитом та процентної ставки були відображені в особистому кабінеті клієнта.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08.01.2024 справу прийнято до провадження та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 27.03.2024 зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.05.2024 прийнято до провадження заяву представника позивача адвоката Столітнього М.М. про зменшення позовних вимог.Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача за первісним, відповідача за зустрічним позовами Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» адвокат Столітній М.М. в судовому засіданні первісний позов підтримав та вказав, що згідно умов кредитного договору відбувалась автопролонгація строку кредиту про що повідомлвся відповідач смс-повідомленнями. Відповідач ОСОБА_1 погашав відсотки по кредиту, тіло не погашав. У зв`язку із чим, просить стягнути з відповідача суму заборгованості з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу адвоката. Щодо задоволення зустрічного позову заперечує, оскільки кошти не були стягнуті незаконно, боржник сплачував відсотки. Проти стягнення понесених відповідачем витрат на правову допомогу заперечує.

Представник відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовами адвокат Калінін С.К. у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував та просив відмовити, вимоги зустрічного позову підтримав та просив задовольнити. Вказав, що відповідач дійсно отримав 12 000 грн. в кредит на строк 14 днів згідно умов кредитного договору. Останній день дії договору 19.01.2021, про пролонгацію договору відповідач не повідомлявся, а тому відбулося безпідставне стягнення коштів з відповідача в розмірі 36 704,40 грн., які підлягають стягненню з позивача. Такого визначення як автопролонгація не існує, є визначення терміну пролонгація, яка має узгоджуватися із позичальником. Також заперечував проти стягнення понесених позивачем витрат на правову допомогу у зв`язку із неспівмірністю.

Крім того, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову та зазначає щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних є незаконними оскільки у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України. Щодо стягнення заборгованості за процентами, нарахованими після закінчення строку кредитного договору, то картка обліку Договору №3457161 від 05.01.2021 року надана позивачем, не містить ні даних, стосовно розміру нарахування відсотків, ні зазначену відсоткову ставку, за якою нараховувались відсотки за кредитом. Пунктом 1.4 кредитного договору №3457161 про надання споживчого кредиту від 05.01.2021 року передбачено, що строк кредиту складає 14 днів. Крім того, позивачем не надано доказів направлення споживачу текстового повідомлення про пролонгацію дії кредитного договору, що відповідало б приписам п.4.2.3 договору. Також просить стягнути судові витрати по оплаті за надання професійної правничої допомоги адвоката.

Від представника позивача за первісним, відповідача за зустрічним позовами Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» адвоката Столітнього М.М. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідно до п.1.5 Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах нового строку кредиту, якщо відбувається пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбувається автопролонгація відповідно до п.4.3 Договору. 02.02.2021, 22.02.2021, 10.03.2021, 23.03.2021, 06.04.2021, 21.04.2021, 05.05.2021, 22.05.2021, 09.06.2021, 25.06.2021, 10.07.2021 відповідач здійснював оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом, у зв`язку із чим відбулося продовження строку кредиту кожен раз на 14 днів. 24.07.2021 відповідач своїх зобов`язань не виконав, не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку із чим, керуючись п.4.3 Кредитного договору договір було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 днів. 03.08.2021, 20.08.2021 відповідач здійснював оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом, у зв`язку із чим відбулося продовження строку кредиту кожен раз на 14 днів. 03.09.2021 відповідач своїх зобов`язань не виконав, не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку із чим, керуючись п.4.3 Кредитного договору договір було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 днів. Надалі відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював. Також додає копію електронного листа, надісланого позивачем в Особистий кабінет споживача щодо наявної заборгованості та продовження строку кредиту відповідно до п.4.3.1 Кредитного договору. Тому нарахування процентів за користування кредитними коштами відбулося в межах строку користування кредитом та на підставі умов Кредитного договору.

Від представника відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовами адвоката Калініна С.К. надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких зазначає, що додаткові докази позивача надані разом з відповіддю на відзив, подані з порушенням норм ЦПК України та не можуть бути взяті до розгляду судом. Також позивачем не надано доказів направлення споживачу текстового повідомлення про пролонгацію дії кредитного договору, що відповідало б приписам п.4.2.3 договору. Таким чином, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом за межами строку кредитування у період з 11.11.2021 по 30.11.2022 включно на суму 54 460 грн. відсутні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх учасників зазначає наступне.

05.01.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір №3457161 про надання споживчого кредиту (далі Кредитний договір), відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 12 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, строком на 14 днів.

Укладений між сторонами договір №3457161, у тому числі і Додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №3457161 від 05.01.2021 було також підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С227063.

У п.1.5 Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.

Згідно п.1.5.1. Кредитного договору знижена процентна ставка 1,81 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.

Згідно п.4.1 Кредитного договору строк кредиту може бути продовжено: - за ініціативою Сповивача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2. (пп.4.2.1.-4.2.4 Кредитного договору) або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп.4.3.1 - 4.3.2 Кредитного договору).

Згідно п.4.3.1 Кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Відповідно до п.4.3.2 Договору Споживач, дає згоду на автопролоигацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2. Договору.

Вищевказані умови кредитування визначені також у Паспорті споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який підписано між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

На виконання умов договору ТОВ «Авентус Україна» було перераховано грошові кошти в сумі 12 000 грн. на картковий рахунок відповідача через платіжного провайдера ТОВ ФК «Контрактовий Дім», що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №2000 від 16.05.2022. Дану обставину також визнав відповідач.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 №910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи, в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

03.05.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №03-05/2022, та Додаток №1 до даного договору факторингу, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло право вимоги за кредитним договором №3457161 від 05.01.2021 укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

Про відступлення права вимоги ОСОБА_1 було повідомлено позивачем шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору, повідомлення про відступлення права вимоги, що підтверджується копією повідомлення.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію).

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно правової позиції Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно п.п.1.3. п.1 Договору ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 12 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку, строком на 14 днів (дата повернення 19.01.2021).

02.02.2021, 22.02.2021, 10.03.2021, 23.03.2021, 06.04.2021, 21.04.2021, 21.04.2021, 05.05.2021, 22.05.2021, 09.06.2021, 25.07.2021, 10.07.2021 ОСОБА_1 здійснив оплату в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом. В зв`язку з чим, у відповідності до п.п.1.4, 4.2. Кредитного договору кожного разу відбулося продовження строку кредиту на 14 днів з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

24.07.2021 ОСОБА_1 свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись п.4.3. Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.

03.08.2021, 20.08.2021 ОСОБА_1 здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом. У відповідності до п.п.1.4, 4.2. Кредитного договору кожного разу відбулося продовження строку кредиту на 14 днів з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

03.09.2021 ОСОБА_1 кредит не повернув, пролонгації строку дії кредитного договору не здійснював, керуючись п.4.3 Договору позивачем кредитний договір було пролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів поспіль, тобто до 02.12.2021, за процентною ставкою стандартна 1,90% в день.

З картки обліку договору (розрахунок заборгованості), яка долучена до позову вбачається, що проценти за користування кредитом нараховувалися до 02.12.2021 та станом на 02.12.2021 загальна заборгованість відповідача за кредитом склала 34 819,20 грн., з яких: 11 700 грн. - тіло кредиту, 23 119,20 грн. - нараховані проценти.

Таким чином, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, доказів погашення заборгованості за укладеним кредитним договором в повному обсязі відповідачем суду не надано, суд вважає, що позивач має право на стягнення заборгованості у розмірі 34 819,20 грн., з яких: 11 700 грн. - тіло кредиту, 23 119,20 грн. - нараховані проценти, які підлягають до задоволення.

Відтак суд вважає безпідставними посилання представника відповідача з приводу незгоди із розрахунком заборгованості за кредитом в частині нарахованих процентів, оскільки такі спростовуються вищенаведеними фактичними обставинами, підтвердженими документально, а також вчиненням дій відповідачем по частковому виконанню умов з повернення кредиту протягом певного часу.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором (п.4.2. Договору).

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Пунктами 18, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Отже, розрахунок інфляційних втрат становить: за грудень 2021 року = ((100,6*34 819,20):100)- 34 819,20=208,92 грн.; за січень 2022 року = ((101,3*34 819,20):100)- 34 819,20=452,64 грн.; до 23 лютого 2022 року = ((101,6*34 819,20):100)-34 819,20)/28*23=457,62 грн.

Розрахунок 3 % річних становить (34 819,20 грн. *3) : 100 : 365 * 82 (календарних дні) = 234,67 грн. (з 03.12.2021 року по 23.02.2022 року).

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 819,20 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 119,18 грн., 3% річних у розмірі 234,67 грн., а всього 36 173,05 грн.

Стосовно вимоги зустрічного позову щодо стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 36 704,40 грн. з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на користь ОСОБА_1 .

Укладаючи Договір про надання споживчого кредиту №3457161 від 05.01.2021 сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Між сторонами було погоджено розмір кредиту 12 000 грн (п.1.3 Кредитного договору), строк кредиту 14 днів (п.1.4), стандартну процентну ставку 1,90 % в день (п.1.5), знижену процентну ставку 1,81% в день (п.1.5.1), порядок автопролонгації кредиту (п.4.3).

Відповідно до п.3.1 Кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

За положеннями п.4.2.2 Кредитного договору пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач, здійснюючи вказаний платіж, не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із способів, наведених у цьому договорі.

Пунктом 4.2.3 Кредитного договору встановлено, що кредитодавець має право, але не обов`язок, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (із зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі.

Порядок автопролонгації строку кредиту врегульовано п.4.3 кредитного договору.

Згідно з п. 4.3.1 Кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або авто пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п.4.2.2-4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день авто пролонгації є новою датою повернення кредиту.

У п. 4.3.2 Кредитного договору зазначено, що споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених у п.п.4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку, передбаченому п. 4.2 договору.

Отже, підписавши відповідний договір про надання споживчого кредиту, відповідач вже засвідчив наявність згоди з його боку на автопролонгацію.

Вказане підтверджується також п.4.4 Кредитного договору, відповідно до якого сторони погодили, що вказаний у цьому розділі порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки воля сторін передбачена у п.4.2 договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п.4.3 договору - письмово цим договором, що відповідає вимогам, встановленим ст.207 ЦК України до письмової форми правочину.

З картки обліку договору (розрахунок заборгованості), яка долучена позивачем до позову вбачається, що 02.02.2021 ОСОБА_1 здійснив оплату в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3 192 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до п.п.1.4, 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту на 14 днів (до 16.02.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

22.02.2021 ОСОБА_1 здійснив оплату в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 4 560 грн. У відповідності до п.п.1.4, 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 14 днів (до 08.03.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

10.03.2021 ОСОБА_1 здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3 648 грн. У відповідності до п.п.1.4, 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту на 14 днів (до 24.03.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

23.03.2021 ОСОБА_1 здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2 964 грн. У відповідності до п.п.1.4, 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту на 14 днів (до 06.04.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

06.04.2021 ОСОБА_1 здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3 192 грн. У відповідності до п.п.1.4, 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту на 14 днів (до 20.04.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

21.04.2021 ОСОБА_1 здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3 420 грн. У відповідності до п.п.1.4, 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту на 14 днів (до 05.05.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

05.05.2021 ОСОБА_1 здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3 192 грн. У відповідності до п.п.1.4, 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку на 14 днів (до 19.05.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

22.05.2021 ОСОБА_1 здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3 876 грн. У відповідності до п.п.1.4, 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту на 14 днів (до 05.06.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

09.06.2021 ОСОБА_1 здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 4 104 грн. У відповідності до п.п.1.4, 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту на 14 днів (до 23.06.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

25.06.2021 ОСОБА_1 здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3 648 грн. У відповідності до п.п.1.4, 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту на 14 днів (до 09.07.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

10.07.2021 ОСОБА_1 здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3 420 грн. У відповідності до п.п.1.4, 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту на 14 днів (до 24.07.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

24.07.2021 ОСОБА_1 свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, згідно п.4.3. Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів поспіль.

03.08.2021 ОСОБА_1 здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 5 472 грн. У відповідності до п.п.1.4, 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту на 14 днів (до 17.08.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

20.08.2021 ОСОБА_1 здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 4 176 грн. У відповідності до п.п.1.4, 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту на 14 днів (до 03.09.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

Також 20.08.2021 на номер мобільного телефону, який ОСОБА_1 зазначив при укладенні та підписанні Кредитного договору направлено повідомлення про продовження строку кредитування кредитом до 03.09.2021.

03.09.2021 ОСОБА_1 кредит не повернув, пролонгації строку дії кредитного договору не здійснював, керуючись п.4.3 Договору позивачем кредитний договір було пролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів поспіль за процентною ставкою стандартна 1,90% в день.

Також 04.09.2021 електронним листом ТОВ «Авентус Україна» повідомила ОСОБА_1 про наявність заборгованості за кредитом та продовження строку кредиту відповідно до п.4.3.1 Кредитного договору на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль.

Крім того, з картки обліку договору (розрахунок заборгованості), яка долучена до позову вбачається, що проценти за користування кредитом нараховувалися до 02.12.2021.

Отже, у даному випадку проценти нараховано правомірно у межах погодженого строку надання кредиту, в межах періоду автопролонгації відповідно до поденного розрахунку, що наданий до позовної заяви.

Щодо твердження представника відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовами про відсутність в законодавстві поняття автопролонгації та відповідно й неможливості нарахування відсотків у вказаний період, суд вважає таке помилковим, оскільки, як зазначено вище при оцінці доводів первинного позову сторони уклали Кредитний договір у відповідності до положень ст.ст. 207, 634, 638, 639 ЦК України вочевидь розуміючи зміст взятих на себе зобов`язань.

За сталим тлумаченням Верховного Суду для приватного права апріорі властивою є така засада як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм.

Відповідно до п. 3, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України одними із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.

Цивільні відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ст. 1 ЦК України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. До спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (висновки щодо презумпції правомірності правочину наведені наприклад у постанові Верховного Суду 28.07.2021 в справі № 759/24061/19.

Враховуючи наведені у даному рішенні висновки щодо укладення договору, його неналежне виконання відповідачем, підстави для стягнення з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 36 704,40 грн. відсутні, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки первісний позов задоволено у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову відмовлено,судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 147,20 грн. підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Згідно п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України з результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір сум, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої дороги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних виплат.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, представником позивача до суду надано Договір про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023, звіт від 28.12.2023 про надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 від 10.07.2023 р., рахунок на оплату по замовленню №1754/28/12 від 28.12.2023 згідно яких адвокат Столітній М.М. надав, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло правову допомогу на суму 10 000 грн. та платіжну інструкцію №2492 від 27.12.2023 на суму 10 000 грн.

Представник відповідача адвокат Калінін С.К. у судовому засіданні вказавпро неспівмірність витрат на правову допомогу з складністю справи.

Згідно постанови Верхового Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

За таких обставин, враховуючи, що справа є незначної складності, не потребує значного часу на опрацювання судової практики, враховуючи обсяг надання послуг та виконаних робіт адвокатом, принципи співмірності, розумності та реальності витрат, суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000 грн.

З огляду на викладене, оскільки первісний позов задоволено у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову відмовлено, вимога представника відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу суперечить вимогам п.1 ч.2 ст.141 та ч.1 ст.137 ЦПК України, тому підстави для стягнення витрат на правничу допомогу відсутні.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 263-265, 354 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором №3457161 від 05.01.2021 в розмірі 34 819 (тридцять чотири тисячі вісімсот дев`ятнадцять) гривен 20 (двадцять) копійок, інфляційні втрати в розмірі 1 119 (одна тисяча сто дев`ятнадцять) гривень 18 (вісімнадцять) копійок, 3% річних у розмірі 234 (двісті тридцять чотири) гривні 67 (шістдесят сім) копійок, а всього 36 173 (тридцять шість тисяч сто сімдесят три) гривні 05 (п`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 (двадцять) копійок та витрати на правову допомогу в сумі 3 000 (три тисячі) гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» про стягнення безпідставно отриманих коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач за первісним, відповідач за зустрічним позовами: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»(місцезнаходження - м. Київ вул. Загородня, 15, офіс 118/2, );

Відповідач за первісним, позивач за зустрічним позовами: ОСОБА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складено 20 вересня 2024 року.

Суддя О.М.Сосна