Ухвала

02 травня 2024 року

м. Київ

справа № 295/1369/24

провадження № 61-5335ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів,

ВСТАНОВИВ:

08 та 09 квітня 2024 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційні скарги на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 березня 2024 року у цій справі.

Подані касаційні скарги не може бути прийняті до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету в особи, яка подає касаційну скаргу.

Однак, ОСОБА_1 в касаційних скаргах не зазначено відомостей про наявність або відсутність у неї електронного кабінету.

Також, відповідно до вимог пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Зі змісту касаційної скарги від 08 квітня 2024 року, яка зареєстрована у Верховному Суді 12 квітня 2024 року № 12649/0/220-24 (штрих-код на конверті 744) видно, що ОСОБА_2 просить:

- прийняти касаційну скаргу стосовно оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 19 березня 2024 року;

- окремою ухвалою встановити юрисдикцію її позовної заяви.

Зі змісту касаційної скарги від 09 квітня 2024 року, яка зареєстрована у Верховному Суді 16 квітня 2024 року № 13049/0/220-24 (штрих-код на конверті 966) видно, що ОСОБА_2 просить:

- скасувати ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2024 року і змінити рішення непередаючі позовну заяву на новий розгляд;

- скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 19 березня 2024 року і змінити рішення непередаючі позовну заяву на новий розгляд.

Касаційні скарги ОСОБА_1 подані на одні і ті самі рішення судів попередніх інстанцій у справі, відрізняються між собою тільки змістом викладених вимог ОСОБА_1 .

Чинний ЦПК України не передбачає розгляд двох однакових касаційних скарг від однієї особи на одні і ті самі судові рішення.

Крім того, з огляду на приписи статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції не визначає «юрисдикцію позовної заяви».

Відповідно до статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Отже, ОСОБА_1 необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги, викласти її вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України.

Крім цього, в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України не зазначила підставу (підстави), на якій (яких) подаються касаційні скарги з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до абзацу 3 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Зміст касаційних скарг зводиться до вимог до суду касаційної інстанції. У касаційних скаргах не зазначено конкретних підстав касаційного оскарження та їх обґрунтування, а тому ОСОБА_1 необхідно викласти, які саме норми матеріального права неправильно застосовано судами першої та апеляційної інстанцій, чи які норми процесуального права судами порушено.

Верховний Суд роз`яснює заявнику, що коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки за приписами частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що зазначення заявником підстав касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для розгляду касаційної скарги.

Виконання наведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, оформлену відповідно до статті 392 ЦПК України, та в якій зазначити відомості про наявність або відсутність у ОСОБА_1 електронного кабінету; уточнити прохальну частину касаційної скарги, викласти її вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України; зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 березня 2024 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційні скарги будуть повернуті заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев