Номер провадження 2-о/754/257/24
Справа № 754/6065/24
У Х В А Л А

30 квітня 2024 року м.Київ

Суддя Деснянського районного суду м.Києва Скрипка О.І., розглянувши питання відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 звернувся з заявою в порядку окремого провадження, у якій просить встановити факт смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Тирниауз Єльбруського району Кабардино-Балканської республіки РФ.

Дослідивши матеріали заяви вважаю, що у відкритті провадження у справі належить відмовити з наступних підстав.

Статтями 4, 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

За ст. 294 ч. 3 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 8 ст. 315 ЦПК України, суддя розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272цього Кодексу.

З наданих заявником матеріалів вбачається, що заявником заявлено вимогу про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент смерті був громадянином російської федерації, а також факт смерті відбувся на території іноземної держави, а саме у м.Тирниауз Єльбруського району Кабардино-Балканської республіки РФ.

Також, у даній заяві заявник вважає, що дана заява має бути розглянута у відповідності до ст.317 ЦПК України.

Так, відповідно до ст.317 ч.1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

В силу положень Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ч.2 ст.4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України").

З урахуванням змісту наведених правових норм посилання заявника на положення ст.317 ЦПК України не заслуговують увагу з огляду на те, що подія смерті батька заявника відбулася на території іноземної держави, яка не відноситься до території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або до тимчасово окупованої території України, а тому в даному випадку Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», не може бути застосований. Сама по собі реєстрація окупаційною владою факту смерті особи, яка відбулась на території, що не відноситься до окупованих територій, та видача свідоцтва про смерть підстав для застосування вказаних норм не дає.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник на підтвердження своїх вимог надав копію медичного свідоцтва про смерть, з якого вбачається, що особу померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчує паспорт громадянина російської федерації серії НОМЕР_1 , виданий ГУ МВС росії по Ростовській області 19.04.2023 року.

Відповідно до статті 4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Закону України "Про громадянство України", добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття, є підставою для втрати громадянства України.

Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

У Звіті Комітету експертів з питань громадянства для Ради Європи "Стосовно умов набуття та втрати громадянства" від 14 січня 2003 року (CJ-NA (2002) 1) Комітет, досліджуючи достатність стандартів набуття і втрати громадянства, звернув увагу на те, що «автоматична втрата громадянства зазвичай стосується випадків добровільного набуття іншого громадянства».

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 9901/166/21 (провадження № 11-18заі22), якав силу вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинна враховуватись судом під час ухвалення рішення.

З урахуванням наведеного, наявні підстави вважати, що на момент смерті ОСОБА_2 був громадянином російської федерації і долучена до матеріалів справи копія паспорту громадянина України ОСОБА_2 є неналежним доказом його належності до громадянства України.

В той же час, до повноважень судів в Україні не віднесено встановлення фактів смерті іноземних громадян на території іноземних держав.

На підставі наведеного та, враховуючи, що ОСОБА_2 був громадянином російської федерації та помер на території іноземної держави - у м.Тирниауз Єльбруського району Кабардино-Балканської республіки російської федерації, вважаю, що заявлені вимоги не підлягають розгляду судом України в порядку цивільного провадження, тож наявні підстави для відмови у відкритті провадження за даною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 186, 294, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту смерті.

Матеріали заяви з додатками до неї повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: