ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26938/23

Провадження № 22-ц/4820/791/24

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №686/26938/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», подану в його інтересах адвокатом Ткачуком Олегом Анатолійовичем, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2024 року (суддя Мазурок О.В., повне судове рішення складено 14 лютого 2024 року) у справі позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (далі ТОВ «Спектрум Ессетс», Товариство) вказувало, що між ВАТ «Ерсте Банк» (після реорганізації - ПУАТ «Фідобанк») та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір з фізичною особою №014/1721/74/05950 від 25 жовтня 2007 року, згідно з п. 1.1. якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 67500 доларів США зі строком користування кредитними коштами (кредитом) до 24 жовтня 2027 року (включно), зі сплатою 11% відсотків річних, комісійної винагороди та інших платежів відповідно до умов Кредитного договору. В забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору було укладено: Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Поліщук Н.В. 25 жовтня 2007 року та Договір поруки №014/1721/74/05950/1 від 25 жовтня 2007 року з поручителем ОСОБА_2 .

У зв`язку із невиконанням позичальником ОСОБА_1 вимоги про дострокове повернення кредитної заборгованості, за заявою попереднього кредитора (іпотекодержателя) ПАТ «Ерсте Банк», приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В., 20.03.2012 було вчинено виконавчий напис на Договорі іпотеки про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що виконавчий напис кілька раз пред`являвся до примусового виконання до Державної виконавчої служби, однак не був виконаний та повертався стягувачу без виконання на підставі пункту 9 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки була встановлена заборона на звернення стягнення на нерухоме майно боржника житлового призначення, яке вважається предметом іпотеки, відповідно до пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

25 вересня 2020 року між ПАТ «Фідобанк», що є правонаступником АБ «Ажіо», ВАТ «АКБ «Престиж», ВАТ «Ерсте Банк», ПАТ «Ерсте Банк», АБ «Факторіал-Банк», ВАТ «СЕБ Банк» та ТОВ «Спектрум Ессетс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL3N218881 від 25 вересня 2020 року, згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/1721/74/05950 від 25 жовтня 2007 року та усіма забезпечувальними договорами, в тому числі, договором поруки №014/1721/74/05950/1 від 25 жовтня 2007 року, укладеними з поручителем ОСОБА_2 та договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу 25 жовтня 2007 року ОСОБА_3

ТОВ «Спектрум Ессетс» зазначає, що після вимоги про дострокове погашення заборгованості та вчинення вищевказаного виконавчого напису нотаріуса від 20.03.2012 позичальник не виконала свої зобов`язання щодо дострокового погашення заборгованості за Кредитним договором. І таке порушення виконання грошових зобов`язань, що виникло після вчинення виконавчого напису, з 21.03.2012 і невиконане по сьогоднішній день, є триваючим, а право на стягнення 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. На підставі чого, за несвоєчасне виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за Кредитним договором діючий кредитор вважає, що він має право на стягнення 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом за весь період прострочення виконання кредитних зобов`язань.

У зв`язку із викладеним, ТОВ «Спектрум Ессетс» просило стягнути з ОСОБА_1 186 054, 12 грн, як 3% річних, розрахованих за період з 24.02.2019 по 23.02.2022 включно, за прострочення виконання грошового зобов`язання по сплаті кредиту за кредитним договором №014/1721/74/05950 від 25.10.2007 в сумі 56 531, 25 доларів США. (в еквіваленті національної валюти, згідно офіційного курсу НБУ станом 03.10.2023 - 2 067 268, 67 грн), що підлягала до стягнення згідно з виконавчим написом приватного нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. від 20.03.2012 за реєстровим номером 223.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2024 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ТОВ «Спектрум Ессетс» через свого представника адвоката Ткачука О.А., оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, Товариство вказує, що в обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що після вимоги про дострокове погашення заборгованості та вчинення виконавчого напису нотаріуса від 20.03.2012, ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання щодо дострокового погашення заборгованості за Кредитним поговором, що призводить до матеріальних збитків діючого кредитора (позивача). І таке порушення виконання грошових зобов`язань, що виникло після вчинення виконавчого напису, з 21.03.2012 і невиконане по сьогоднішній день, є триваючим, а право на стягнення 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. І позивач вказує, що за несвоєчасне виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за Кредитним договором щодо погашення кредиту в сумі 56 531, 25 доларів США ТОВ «Спектрум Ессетс» має право на стягнення 3% річних від цієї суми простроченої заборгованості за кредитом за весь період прострочення виконання кредитних зобов`язань.

Поміж того, апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги висновки Верховного суду у справах з розгляду спорів у схожих правовідносинах, на які посилався позивач у своїй позовній заяві, як це передбачено частиною 4 статті 263 ЦПК України.

Також, Товариство вказувало, що судом першої інстанції не надано оцінку обґрунтуванням позивача щодо строку обрахування 3% річних за прострочення грошового зобов`язання. Так, обрахування 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання по сплаті кредиту за кредитним договором №014/1721/74/05950 від 25.10.2007 в сумі 56 531, 25 доларів США (еквівалент національної валюти, згідно офіційного курсу НБУ станом 03.10.2023 - 2 067 268, 67 грн), яка підлягала до стягнення за виконавчим написом, було здійснено за період з 24.02.2019 по 23.02.2022 включно. Апелянт вважає, що строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідачки заборгованості в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України продовжено на строк дії карантину. Також, 15.03.2022 ЦК України доповнено пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Тому, ТОВ «Спектрум Ессетс», через свого представника адвоката Ткачука О.А., просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до апеляційного суду не надходив.

Згідно частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Положеннями часини 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, колегія судді вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Постановляючи оскаржуване рішення та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із пропуску позивачем строку позовної давності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в задоволені позовних вимог, проте не погоджується із зазначеними мотивами відмови.

Згідно частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2022 року у справі №686/15808/21 за позовом ТОВ «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що є преюдиційним до цієї справи, в задоволені позову відмовлено.

Цим рішенням встановлено, що 25 жовтня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк» (після реорганізації - ПУАТ «Фідобанк») та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір з фізичною особою №014/1721/74/05950 від 25 жовтня 2007 року, відповідно до п. 1.1. якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 67500,00 доларів США зі строком користування кредитними коштами (кредитом) до 24 жовтня 2027 року (включно), зі сплатою 11% річних, комісійної винагороди та інших платежів відповідно до умов Кредитного договору. Також, встановлено, що відповідач належним чином не виконувала своїх зобов`язань за кредитним договором від 25.10.2007 №014/1721/74/05950/1, однак позивачем дійсно пропущено строк позовної давності при зверненні до суду з даним позовом, предметом якого є вирішення питання щодо погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної Палати Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18) слідує, що «Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частиною 1 статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Тлумачення частини 1 статті 509, частини 1 статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що: - натуральним є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном; - конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку; - кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку».

Також подібні правові висновки підтримані судовою практикою Верховного Суду і викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17 листопада 2020 року у справі № 904/6892/17 та у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 27 липня 2021 року у справі № 545/747/20 (провадження № 61-18293св20); від 05 липня 2022 року у справі № 686/13080/20 (провадження №61-2365св23).

У справі, що переглядається ТОВ «Спектрум Ессетс» просило стягнути з відповідачки 3 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитним договором за період з 24 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року. Оскільки рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2022 року у справі №686/15808/21 відмовлено в задоволені позову ТОВ «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/1721/74/05950 від 25 жовтня 2007 року у зв`язку з пропуском позовної давності, тому 3 % річних у справі, що переглядається, були нараховані до вимоги, яка існує в натуральному зобов`язанні.

Не можна погодитися з рішенням суду першої інстанції, оскільки суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тільки якщо суд встановить, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідною вимогою спливла, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Тому в задоволенні позовних вимог ТОВ «Спектрум Ессетс» слід відмовити за безпідставністю.

Таким чином, вказані в оскаржуваному рішенні правові підстави для відмови в позові про стягнення 3 % річних є помилковими, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції необхідно змінити та викласти його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення до суду з зазначеним позовом, не є підставою для задоволення позову, так як у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Посилання позивача на не врахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду, що викладені у постановах від 04.12.2019 у справі №910/13238/18, від 30.03.2016 у справі № 6-2168цс15, від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 відхиляються апеляційним судом, оскільки обставини у цих справах не є подібними.

Оскільки колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції, але виключно у частині мотивів його прийняття, новий розподіл судових витрат, понесених в суді першої інстанції та зміна розподілу судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції, не здійснюється.

Керуючись статтями 374, 376, 382 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», подану в його інтересах адвокатом Ткачуком Олегом Анатолійовичем, задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2024 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 01 травня 2024 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І.Талалай