КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/6208/2024
справа №752/166/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Бабич Н.Д.,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

встановив:

У січні 2023 року до суду звернулось ПрАТ «ПРОСТО-страхування» із позовом про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що 09 лютого 2022 року в місті Києві на бульварі Дружби Народів відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Peugeot 301" д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля "Toyota VENZA", д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 Автомобіль "Toyota VENZA", д.н.з. НОМЕР_2 , застрахований згідно умов договору страхування PKS №2100896, укладеного між ПрАТ "ПРОСТО-страхування" та ОСОБА_3 від 13 липня 2021 року. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 03 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені вказаної ДТП.

В результаті ДТП пошкоджено автомобіль страхувальника ОСОБА_3 . Відповідно до звіту №159046 від 03 липня 2022 року визначено вартість матеріального збитку, завданого автомобілю "Toyota VENZA", д.н.з. НОМЕР_2 , що становить 136 327,77 грн, а відповідно до рахунку на оплату по замовленню №1186 від 17 лютого 2022 року вартість відновлювального ремонту становить 322 183,00 грн. У зв`язку із тим, що вказана ДТП визнана страховим випадком, 14 липня 2022 року працівниками АТ "ПРОСТО-страхування" складено страховий акт №159046, відповідно до якого страхове відшкодування становить 170 610,74 грн.

Відповідно до платіжного доручення №8719 від 14 липня 2022 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу "Toyota VENZA", д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 170610,74 грн. Відтак, фактичні витрати, пов`язані з цим страховим випадком, понесені АТ «ПРОСТО-страхування», становлять 170610,74 грн.

Зазначає, що згідно витягу із централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «ВУСО» відповідно до Полісу №ЕР207290548, франшиза складає 2600,00 грн.

Вказує, що АТ «ПРОСТО-страхування» звернулось до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою виплату страхового відшкодування. Останнім виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 117 728,74 грн. Отже, відповідач зобов`язаний відшкодувати АТ «ПРОСТО-страхування» витрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 52882,60 грн (170610,74 грн [фактично понесені витрати] - 117728,74 грн [виплачено ПрАТ «СК «ВУСО»]).

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з відповідача 52882,60 грн - витрати по виплаті страхового відшкодування; 2481,00 грн - витрати по сплаті судового збору; 6000,00 грн - витрати на професійну правову допомогу.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 05 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "ПРОСТО-страхування" витрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 50282,60 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн та витрати, пов`язанні з оплатою правової допомоги 6000,00 грн. Всього стягнуто 58 763,60 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що суд першої інстанції допустив до участі у справі адвоката Синюка С.Л. на підставі неналежних та нечинних документів. Зазначає, що згідно договору про надання правової допомоги №1 від 02 січня 2020 року, такий діє до 31 грудня 2020 року.

Разом з цим, представник позивача будь-яких доказів про зміну зазначеного договору, який діяв з 02 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року, та будь яким чином не змінювався, після того як втратив чинність, іншого до суду не подав.

Таким чином, уважає, що суд першої інстанції розглянув позов, поданий представником, який не мав повноважень.

Уважає, що під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції підлягають установленню нові обставини, які суд першої інстанції не встановив. Вказує, що необхідно призначити товарознавчу експертизу, допитати потерпілу.

Звертає увагу, що у звіті вказано, що матеріальний збиток, завданий потерпілому, складається із суми: вартості ремонтних - відновлювальних робіт, вартості необхідних для ремонту матеріалів, вартість нових складових, що підлягають заміні під час ремонту, визначення втрати товарної вартості.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги Звіт фахівця-оцінювача, а взяв до уваги Рахунок на оплату по замовленню №1186 від 17 лютого 2022 року, який складено ще до Звіту від 03 липня 2022 року.

Посилається на те, що судом першої інстанції відхилено всі клопотання, подані відповідачем, у тому числі клопотання про виклик потерпілої та свідків, про призначення товарознавчої експертизи, яке заявлялось двічі.

Зазначає, що суд першої інстанції не оцінив належним чином того факту, чому страховик АТ "ПРОСТО-страхування" звертається із заявою про виплату страхового відшкодування до Страховика ПрАТ "СК "ВУСО". Страховики у порушення вимог закону передають один одному та отримують один від одного страхове відшкодування, при цьому, страхувальники ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жодних заяв не пишуть.

Посилається на порушення судом першої інстанції статті 141 ЦПК України, оскільки не поклав на обидві сторони судовий збір та витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених вимог.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 вересня 2023 року скасувати і ухвалити нове судове рішення або змінити рішення, яким у задоволенні позову відмовити відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України.

27 листопада 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Осадчого А.М., який діє в інтересах ПрАТ "ПРОСТО-страхування" на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, вказує наступне.

Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність установлення нових обставин у справі вказує, що відповідач та його представники в порядку, встановленому частиною 2 статті 197 ЦПК України, не подавали до суду клопотання про проведення судової товарознавчої експертизи.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині необхідності допиту потерпілої ОСОБА_3 про те, чи отримала вона грошові кошти від ПрАТ «СК`ВУСО» відповідно до Полісу №ЕР207290548 в розмірі 136327,77 грн, чи від AT «ПРОСТО - страхування» в розмірі 170610,74 грн вказує, що скаржником не наведено доводів того, що останній з метою захисту своїх прав звертався до ПрАТ «СК`ВУСО» із заявою про надання інформації щодо отримання потерпілою ОСОБА_3 грошових коштів відповідно до Полісу №ЕР207290548 в розмірі 136327,77 грн і в наданні такої інформації відповідачу було відмовлено.

Натомість отримання потерпілою ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі 170610,74 грн в AT «ПРОСТО-страхування» підтверджується даними платіжного доручення №8719 від 14 липня 2022 року.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині відсутності у адвоката повноважень вказує, що на підготовчому судовому засіданні адвокатом на підтвердження своїх повноважень надано копію ордеру, в якому зазначено, що адвокат Синюк С.Л. має право представляти інтереси AT «ПРОСТО-страхування» у всіх судах будь-якої юрисдикції та інстанціях, державних та недержавних органах, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставні.

Щодо виплати страхового відшкодування вказує, що фактичні витрати AT «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком, складають 170 610,74 гривень, що були виплачені згідно умов договору страхування PKS № 2100896.

У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «СК «ВУСО» відповідно до полісу № ЕР207290548, позивач звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування. Розглянувши заяву, ПрАТ «СК «ВУСО» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 117 728,74 гривень, які 30 серпня 2022 року перераховано на рахунок AT «ПРОСТО-страхування».

Таким чином відповідач зобов`язаний відшкодувати АТ «ПРОСТО-страхування» витрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 52 882,60 грн (170610,74 грн [фактично понесені витрати] - 117728,74 грн [виплачено ПрАТ «СК «ВУСО»]).

Вказує, що попередній орієнтований розрахунок судових витрат у суді апеляційної інстанції становить 10 000,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволеннюз таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції вказав, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Суд зазначив, що обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. 25 серпня 2023 року, ОСОБА_1 сплатив на рахунок АТ «ПРОСТО-страхування» 2600,00 грн, призначення платежу: оплата франшизи. У зв`язку з цим, невиплаченою залишається частина коштів у розмірі 50282,60 грн, із розрахунку: 170610,74 грн - 117728,14 грн - 2600,00 грн = 50282,60 грн.

З матеріалів справи установлено, що 13 липня 2021 року між ПрАТ "ПРОСТО-страхування" та ОСОБА_3 укладено договір страхування PKS № 2100896 майнових інтересів власника автомобіля "Toyota Venza", VIN НОМЕР_3 , д.н.з НОМЕР_2 . Строк дії договору з 14 липня 2021 року по 13 липня 2022 року (а.с.5).

09 лютого 2022 року в місті Києві на бульварі Дружби Народів відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Peugeot 301", д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та "Toyota Venza", д.н.з НОМЕР_2 ., яким керував ОСОБА_2 , що підтверджується даними картки ДТП із Національної поліції України (а.с.10-13).

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 03 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 14-15).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «СК «ВУСО», що підтверджується даними витягу, згідно якого страховою компанією відповідача є ПрАТ СК "ВУСО". Поліс № ЕР207290548, ліміт за шкоду становить 130000,00 грн. Франшиза складає 2600,00 грн (а.с.55).

Відповідно даних до Звіту № 159046 від 03 липня 2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Toyota Venza", д.н.з НОМЕР_2 , становить 136 327,77 грн. Вартість відновлювального ремонту 282 817,52 гривень (а.с. 16-27.)

ОСОБА_3 звернулась до позивача із заявою про виплату/доплату страхового відшкодування у розмірі 170 610,74 гривень шляхом безготівкового зарахування на її банківський рахунок (а.с. 52).

14 липня 2022 року АТ «ПРОСТО-страхування" складено страховий акт № 159046, відповідно до даних якого вирішено виплатити ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 170 610,74 грн (а.с.53).

Згідно даних платіжного доручення №8719 від 14 липня 2022 року АТ «ПРОСТО-страхування» перерахувало на рахунок ОСОБА_3 170 610,74 грн. У графі призначення платежу вказано "страх відшкод за ремонт а/м Toyota Venza, зг розпор №149046 від 14 липня 2022 р " (а.с.54).

02 серпня 2022 року позивач звернувся до ПрАТ "СК ВУСО" із заявою про страхове відшкодування на суму 170 610,74 гривень (а.с. 56).

Відповідно до даних рахунку на оплату по замовленню № 1186 від 17 лютого 2022 року - вартість відновлювального ремонту становить 322 183,00 грн (а.с.49-51).

Відповідно до даних платіжної інструкції №26216 від 30 серпня 2022 року ПрАТ "СК "ВУСО" перерахувало на рахунок АТ "ПРОСТО-страхування" 117 728,14 гривень. У графі призначення платежу вказано "стр.відш. зг.СА №2224482-1 від 30 серпня 20222 року та дог. №207290548 від 16 грудня 2021 року, стр. ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ", заяв. 16 серпня 2022 року, регрес вих. №04-1213 від 02 серпня 2022 року (а.с. 149).

02 вересня 2022 року позивач звернувся до ОСОБА_1 із претензією на суму 52 882,60 гривень (а.с. 57).

25 серпня 2023 року ОСОБА_1 на рахунок позивача сплачено 2600,00 гривень. У графі призначення платежу вказано "оплата франшизи" (а.с. 161).

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Суд першої інстанції правильно установив характер спірних правовідносин та застосував норми права що їх регулюють.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Доводи апеляційної скарги в частині необхідності установлення нових обставин справи, проведення товарознавчої експертизи та допиту потерпілої колегія суддів відхиляє, оскільки такі твердження скаржника суперечать положенням статті 367 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про призначення експертизи та допит свідків, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов та докази, якими обґрунтовується, у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Роз`яснено відповідачу, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.87-88).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав копію ухвали про відкриття провадження 22 березня 2023 року (а.с.91).

23 березня 2023 року з матеріалами справи ознайомився представник відповідача - ОСОБА_4 (а.с.92).

27 березня 2023 року на адресу суду першої інстанції надійшов відзив ОСОБА_1 на позовну заяву. Просив розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Відзив не містить клопотання про призначення у справі експертизи (а.с.98-102).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 10 квітня 2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи за позовною заявою ПрАТ "Просто-страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - в розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі 10 травня 2023 року (а.с.108).

З даних протоколу судового засідання від 10 травня 2023 року убачається, що судове засідання проведено за участі представників відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У судовому засіданні представники відповідача заперечували проти розгляду справи за відсутності представника позивача. Судом оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні у зв`язку із неявкою представника позивача до 23 травня 2023 року (а.с.114-115).

Судове засідання, призначене на 23 травня 2023 року, не проводилось із зв`язку з неявкою всіх учасників справи (а.с.118).

Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлені про розгляд справи, призначений на 29 червня 2023 року (а.с.120).

З даних протоколу судового засідання від 29 червня 2023 року убачається, що судове засідання проведено за участі представника позивача - ОСОБА_6 та представників відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У судовому засіданні розглянуто ряд клопотань про виклик та допит свідків (а.с.134-136).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті на 27 липня 2023 року (а.с.137).

З даних протоколу судового засідання від 27 липня 2023 року убачається, що судове засідання проведено за участі представника позивача - ОСОБА_6 та представників відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У судовому засіданні оголошено перерву до 05 вересня 2023 (а.с.145-146).

31 серпня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи клопотання про призначення товарознавчої експертизи для встановлення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику ОСОБА_3 після аварійного пошкодження КТЗ "Toyota Venza" д.н.з. НОМЕР_2 станом на 09 лютого 2022 року (а.с. 153-154, 166-169).

Стаття 189 ЦПК України визначає завдання та строк підготовчого провадження. Завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

За нормою пункту 8 частини 2 статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Аналіз установлених обставин справи та наведених норм процесуального права дозволяє зробити висновок, що відповідач у справі подав клопотання про призначення експертизи із пропуском встановленого ЦПК строку, відтак суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні цього клопотання.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи містять лише одне клопотання про призначення товарознавчої експертизи, в той час як скаржник вказує, що заявляв таке клопотання двічі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 січня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення товарознавчої експертизи у справі №752/166/23 на стадії апеляційного перегляду.

Щодо вимоги апеляційної скарги про виклик та допит як свідка потерпілої ОСОБА_3 колегія суддів зазначає про таке.

Обґрунтовуючи вимогу про виклик та допит свідка ОСОБА_3 , скаржник вказував на необхідність з`ясування того, чи отримала вона грошові кошти в сумі 136 327,77 гривень, як страхове відшкодування, відповідно до звіту №159046 від 03 липня 2022 року від ПрАТ "СК "ВУСО" відповідно до полісу №ЕР207290548, укладеного з відповідачем ОСОБА_1 , чи отримала вона грошові кошти в розмірі 170 610,74 гривень, від АТ "ПРОСТО-страхування" відповідно до договору від 13 липня 2021 року №2100896.

Апеляційний суд не убачає підстав для задоволення цього клопотання з огляду на те, що необхідність установлення наведених скаржником обставин не впливає на вирішення цієї справи. Натомість, факт перерахування коштів позивачем на рахунок ОСОБА_3 підтверджується даними платіжного доручення №8719 від 14 липня 2022 року.

Доводи апеляційної скарги в частині визначення розміру відшкодування апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Згідно даних страхового акту №159046 від 14 липня 2022 року визначено страхове відшкодування за ремонт автомобіля (власник ОСОБА_3 ) у розмірі 170 610,74 грн та згідно платіжного доручення №8719 від 14 липня 2022 року вказана сума перерахована ОСОБА_3 (том 1 а.с. 53, 54).

Відтак, позивач АТ «ПРОСТО-страхування» розрахував витрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 52882,60 грн таким чином: 170610,74 грн [фактично понесені витрати - 117728,74 грн [виплачено ПрАТ «СК «ВУСО»]).

Апеляційна скарга не містить посилань на докази, які б спростовували наведений розрахунок та визначені складові.

Ураховуючи, що 25 серпня 2023 року ОСОБА_1 на рахунок позивача сплачено 2600,00 гривень із зазначенням платежу "оплата франшизи" (а.с. 161), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визначення розміру відшкодування у сумі 50282,60 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині відсутності повноважень адвоката Синюка С.Л. на представництво інтересів позивача у справі, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини 4 статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Відповідно до частини 1, 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

На підтвердження повноважень представляти інтереси позивача адвокатом Синюком С.Л. надано ордер серії АІ №1116322 від 03 листопада 2022 року, копію посвідчення адвоката, копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю та копію договору про надання правової допомоги від 02 січня 2020 року.

Відтак, додані до позовної заяви документи є достатніми для підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів позивача.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи скаржника в тій частині, що дія договору про надання правової допомоги від 02 січня 2020 року визначена до 31 грудня 2020 року, оскільки згідно пункту 7.1 договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2020 року або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.

Окрім цього, пунктом 7.9 визначено, що після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір уважається поновленим на невизначений термін. При цьому кожна сторона має право його розірвати, попередивши про це іншу сторону за два місяці.

Відтак, доводи апеляційної скарги в тій частині, що строк дії договору про надання правової допомоги сплив є безпідставними.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача судових витрат, колегія суддів установила таке.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Установлено, що звертаючись до суду, позивач просив суд стягнути з відповідача 52 882,60 гривень. За результатами розгляду справи, суд першої інстанції зробив висновок про задоволення вимог у розмірі 50 282,60 гривень, що становить 95% від заявлених вимог.

За звернення до суду із позовом сплачено судовий збір 2 481,00 гривень, що підтверджується №15696 від 19 грудня 2022 року.

Ураховуючи, що вимоги позову задоволено частково, відтак з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 356,95 гривень (2 481,00 гривень / 100 * 95)

Ураховуючи положення статей 133, 141 ЦПК України розмір стягнутих витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача має становити 5700,00 гривень (6000 гривень / 100 * 95).

В цій частині колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги та уважає їх підставними.

На викладене суд першої інстанції уваги не звернув та не застосував відповідні норми права, внаслідок чого зробив помилковий висновок про стягнення з відповідача судових витрат у повному обсязі, а не пропорційно до розміру задоволених вимог.

Відтак, оскаржуване рішення в частині стягнення витрат по сплаті судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи слід змінити, зменшивши розмір стягнутого судового збору з 2 481,00 гривень до 2 356,95 гривень, а витрати, пов`язані з розглядом справи з 6 000,00 гривень до 5 700,00 гривень.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в суді апеляційної інстанції, колегія суддів виходить із такого.

Згідно із статтею 134 ЦПК України:

1. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно із статтею 137 ЦПК України:

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивачем зазначено, що попередній розмір судових витрат становить 10 000,00 гривень.

26 грудня 2023 року на підтвердження розміру понесених судових витрат адвокатом Осадчим А.М., який діє в інтересах ПрАТ "ПРОСТО-страхування", подано заяву про фактичні витрати позивача.

На підтвердження заявленої суми, адвокатом Осадчим А.М., який діє в інтересах ПрАТ "ПРОСТО-страхування", надано детальний розрахунок виконаних робіт, наведений у поданій заяві, а також копію платіжної інструкції №5632 від 04 грудня 2023 року про оплату послуг відповідно до договору №1 від 02 січня 2020 року та акт виконаних робіт від 20 грудня 2023 року.

Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "ПРОСТО-страхування" судових витрат, понесених позивачем у суді апеляційної інстанції, колегія суддів враховує таке.

У заяві про фактичні судові витрати позивача зазначено, що такі становлять 5 000,00 гривень.

Також у заяві наведено таблицю такого змісту:

№ п/пНазва правової допомогиВартість однієї години роботиКількість годинВартість
1консультація позивача щодо порядку та строків надання правової допомоги адвокатом по зазначеній справі1000,00 гривень1 година1 000,00 гривень
2Підготовчі дії: з`ясування чи мали місце обставини про які вказує позивач, та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; визначення правової норми, які підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; збір необхідних доказів на підтвердження позовних вимог; аналіз судової практики1000,00 гривень4 години2 000,00 гривень
3Підготовка відзиву на апеляційну скаргу: Визначення підсудності розгляду скарги; Визначення складу учасників судового процесу; Написання, підготовка, копіювання, зшивання та надсилання документів з додатками в суд та сторонам по справі, участь в судових засіданнях1000,00 гривень5 годин2 000,00 гривень
Всього10 годин10 000,00 гривень

Зазначено, що загальна кількість витраченого часу на надання правової допомоги становить 10 годин, з розрахунку 1 нормо-година 1 000,00 гривень. Всього 10 000,00 гривень.

Згідно акту виконаних робіт від 20 грудня 2023 року убачається, що витрати на правову допомогу у справі №752/166/23 становлять 6 000,00 гривень. Загальна вартість робіт за актом виконаних робіт становить 73 000,00 гривень.

Згідно даних платіжної інструкції АТ "ПРОСТО-страхування" перерахувало на рахунок АБ "Синюк та партнери" загальну суму 73 000,00 гривень згідно рахунку №77 від 04 грудня 2023 року.

Колегія суддів уважає, що всі наведені у вказаній таблиці дії фактично охоплюються таким видом правової допомоги, як складання відзиву на апеляційну скаргу, виокремлення всіх інших позицій є необґрунтованим, оскільки не є самостійним видом адвокатських послуг.

Окрім цього, суд звертає увагу, що згідно тексту заяви позивача фактичні витрати становлять 5 000,00 гривень, у таблиці наведено суму вартості робіт 10 000,00 гривень, натомість згідно акту виконаних робіт визначено витрати на правову допомогу у цій справі 6 000,00 гривень. Відтак апеляційний суд констатує недоведеність та необґрунтованість позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного перегляду, що є підставою для залишення заяви про стягнення цих витрат без задоволення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 вересня 2023 року в частині стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу змінити.

Зменшити розмір стягнутих із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" витрат по сплаті судового з 2 481,00 гривень до 2 356,95 гривень.

Зменшити розмір стягнутих із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги з 6 000,00 гривень до 5 700,00 гривень.

В іншій оскарженій частині рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 вересня 2023 року залишити без змін.

Заяву Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" про відшкодування витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги на стадії апеляційного перегляду - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова