Справа № 754/8894/20
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2024 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судових засідань Нагорної М.В.,

представника відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача Зелінської Н.М. ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання ордеру недійсним та скасування свідоцтва про право власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідачів Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання ордеру недійсним, скасування свідоцтва про право власності.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Лісовської О.В. від 22.07.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд справи.

Крім того, 20.07.2020 позивачем ОСОБА_3 було подано заяву про забезпечення позову у даній справі.

Згідно з ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Лісовської О.В., вказану заяву було задоволено, забезпечено позов шляхом накладення арешту на кімнату АДРЕСА_1 .

Згідно з ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Лісовської О.В. від 15.06.2021 року суддею було заявлено самовідвід у вказаній цивільній справі.

Матеріали цивільної справи № 754/8894/21 передано на розгляд іншому судді у порядку, визначеному ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

16 червня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано у провадження судді Грегуль О.В.

Відповідно до ухвали судді Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В. від 18.06.2021 справу прийнято до провадження.

02 серпня 2021 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В. визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_3 про відвід судді та зметою уникнення затягування розгляду справи по суті та сприяння учасникам справи в доступі до правосуддя прийнято самовідвід судді Грегуль О.В.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 серпня 2021 року справу передано у провадження судді Саламон О.Б.

09 серпня 2021 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. справу прийнято до провадження.

Згідно з ухвалами судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 20 січня 2022 року, 02 червня 2022 року, 04 жовтня 2022 року, 22 листопада 2022 року, 22 грудня 2022 року (двічі), 23 січня 2023 року, 24 січня 2023 року, 17 лютого 2023 року, 21 лютого 2023 року, 23 лютого 2023 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заяви про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від розгляду справи.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 23.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 23.02.2023 відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заяви про відвід судді судді Саламон О.Б. Визнано зловживанням процесуальними правами ОСОБА_3 відповідно до п. 1 ч.2 ст. 44 ЦПК України дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, а саме заявлення численних завідомо безпідставних відводів, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи. Попереджено ОСОБА_3 про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року заяву про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. повернуто ОСОБА_3 ..

Відповідно до ухвали від 24.03.2023 суддею Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. заявлено самовідвід від розгляду справи та передано матеріали справи на розгляд іншому судді.

Розпорядженням керівника апарату Деснянського районного суду м.Києва від 29.03.2023 року здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.03.2023 року вище зазначена цивільна справа передана судді Зотько Т.А.

Ухвалою судді від 06.04.2023 позовну заяву було прийнято до свого розгляду та призначено судове засідання.

Позивач у судове засідання 12.06.2024 не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Подав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю явки за сімейних обставин.

Розгляд справи було відкладено на 15.30 годину 12 серпня 2024 року. Позивач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Позивач в судове засідання 12.08.2024 повторно не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про що свідчать матеріали справи.

При цьому 12.08.2024 через систему "Електронний суд" позивачем ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А..

Згідно з ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12.08.2024 заяву ОСОБА_3 про відвід головуючому судді Зотько Т.А. залишено без задоволення, в судовому засіданні оголошено перерву на 16.09.2024.

16.09.2024 позивач ОСОБА_3 в судове засідання втретє не прибув, через систему "Електронний суд" позивачем ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., яку просив розглянути без його участі та задовольнити, а справу передати на новий автоматизований розподіл.

Згідно ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 16.09.2024 заяву ОСОБА_3 про відвід головуючому судді Зотько Т.А. залишено без задоволення.

Будь-яких клопотань щодо неможливості прибути до суду, а також щодо поважності причин неявки, від позивача не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши думку представника відповідача - Зелінської Н.М. , яка просила про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання без повідомлення ним щодо поважності причин його неявки, а також про скасування заходів забезпечення позову у даній справі, думку представника ОСОБА_1 , який повністю підтримав думку представника Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, суд дійшов наступного висновку.

Нормами ч. 6 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З будь-якими клопотаннями щодо неможливості явки до суду 12.08.2024 та 16.09.2024 з поважних причин, позивач не звертався.

Доказів поважності причин неприбуття за викликами для розгляду справи, також суду не надав.

У ч. 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються, з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35).

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Як виснував Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 523/15493/18, Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-який стадії розгляду справи.

ВС зазначив, правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки судового засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що на порушення вимог чинного законодавства, позивач, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, та звертаючись з заявами про відвід головуючому у справі, у призначені судові засідання не з`являється, не повідомляє поважність причини своєї неявки, позивачем вказано у поданій заяві про відвід про її розгляд без його участі, разом з тим не подано заяви про розгляд справи за його відсутності, а сам по собі факт подачі до суду заяв про відвід головуючому судді не свідчить про поважність причин неявки позивача за викликом суду.

При цьому суд зауважує, що незгода позивача з діями головуючого у справі чи з процесуальними рішеннями суду під час розгляду даної справи, має сталий підхід та полягає виключно у подачі ним чисельних заяв про відвід (самовідвід) з різних підстав кожному з чотирьох, визначених відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями,головуючих суддів, що призводить виключно до затягування розгляду справи.

Таким чином, у зв`язку з неявною позивача, суд позбавлений можливості вирішити справу по суті за його відсутності, що призводить до тривалого перебування справи у провадженні Деснянського районного суду м. Києва, а саме з липня 2020 року без можливості вирішення її по суті, а відтак суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.07.2020 позивачем ОСОБА_3 було подано заяву про забезпечення позову у даній справі.

Згідно з ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Лісовської О.В., вказану заяву було задоволено, забезпечено позов шляхом накладення арешту на кімнату АДРЕСА_1 .

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з вимогами ч.ч.9, 10 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Заслухавши виступ представника відповідача - Зелінської Н.М. , яка просила суд у зв`язку з повторною неявкою позивача залишити позов без розгляду та вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову, думку представника відповідачки - ОСОБА_1 , який підтримав думку представника відповідача - Зелінської Н.М. та теж просив суд вирішити питання про залишення позову без розгляду та скасування заходів забезпечення позову у даній справі, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи той факт, що провадження у даній справі відкрито 22.07.2020, позивачем, незважаючи на тривалість перебування справи в провадженні суду, подані чисельні заяви про відвід з різних підстав загалом чотирьом головуючим суддям у даній справі, справа тривалий час перебуває на розгляді, у зв`язку з повторною - третьою неявкою позивача у судове засідання, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_3 без розгляду, а відтак у суду є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.158, 209, 210, 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання ордеру недійсним та скасування свідоцтва про право власності- залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 липня 2020 року по справі № 754/8894/20 за позовом ОСОБА_3 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання ордеру недійсним та скасування свідоцтва про право власності, а саме в частині накладеного арешту на кімнату АДРЕСА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 20.09.2024.

Суддя: