ПОСТАНОВА

іменем України

24 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 752/15015/22

провадження № 22-ц/4809/437/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вітер В`ячеслав Миколайович, на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 08 листопада 2023 року у складі судді Забуранного Р.А.,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою. В обґрунтування заяви посилалася на те, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2 . На початку 2014 року ОСОБА_2 поїхав на Майдан Незалежності та більше додому не повернувся, будь-який зв`язок з ним втрачено, про його місцезнаходження їй невідомо. Вона зверталася до правоохоронних органів із заявами щодо розшуку її зниклого брата, однак його місцезнаходження до цього часу не встановлено. За останнім зверненням заявника її повідомили, що ОСОБА_2 розшукується за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 КК України і на нього заведена оперативно-розшукова справа «Розшук» від 25 квітня 2014 року №71. ОСОБА_2 володіє на праві приватної власності однокімнатною квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , за якою вона наглядає. Але для належного догляду необхідно встановити опіку над його майном, оскільки вона, як сестра, не може укладати договори з комунальними службами, звертатися із заявами щодо перерахунку наданих ними послуг, оскаржувати їх дії тощо. Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 08 листопада 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вітер В`ячеслав Миколайович, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення її заяви.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Заінтересована особа причини неявки суду не повідомила. Адвокат Вітер В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , направив заяву про розгляд справи без участі заявника та його представника (т.2 а.с.54).

Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності учасників справи на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім. Вказала, що визнання безвісно відсутнім необхідно для вирішення питання щодо належного йому майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 16 липня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т.1 а.с.2-5, 11-13).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року було відкрито провадження за заявою та витребувано докази (т.1 а.с.23-26).

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 січня 2023 року №320428989 підтверджується право приватної власності ОСОБА_2 за зазначену квартиру АДРЕСА_2 . Крім того, підтверджено набуття 25 лютого 2016 року ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії КР №025146, виданого 18 березня 2009 року Новомиргородською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та передачу 25 лютого 2016 року в оренду зазначеної земельної ділянки Селянскому (фермерському) господарству « ОСОБА_3 » (т.1 а.с.141-143).

Відповідно до листа Голосіївського управління поліції ГУНП у місті Києві від 12 липня 2022 року №4885/125/48/20 ОСОБА_2 розшукується за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 КК України і на нього заведена оперативно-розшукова справа «Розшук» від 25 квітня 2014 року №71 (т.1 а.с.10).

Державна прикордонна служба України листом від 21 листопада 2022 року №752/15015/22 надала відомості про те, що перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями ОСОБА_2 не виявлено (т.1 а.с.42).

Відповідно до листа Міграційної служби у м. Києві та Київській області від 25 листопада 2022 року №8010.5.3-35774/80.3-22 за даними відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області громадянин ОСОБА_2 зареєстрованим/знятим із зареєстрованого місця проживання не значиться (т.1 а.с.45).

Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб листом від 05 грудня 2022 року №100/39-1800 повідомив суд, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 21.01.2005 по 23.09.2010 (т.1 а.с.47).

Відповідно до листа Головного сервісного центру МВС від 22 листопада 2022 року №31/14106-11991-2022 станом на 21 листопада 2022 року в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відомості про транспортні засоби, які зареєстровано за ОСОБА_2 , відсутні (т.1 а.с.48).

Державний нотаріус Другої фастівської державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. листом від 06 грудня 2022 року №486/01-16 повідомила, що ОСОБА_2 не звертався із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини (т.1 а.с.50-61).

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 29 листопада 2022 року №2600-0704-8/155818 інформація на ОСОБА_2 за період з 01 січня 2014 року по теперішній час у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня (т.1 а.с.69).

Згідно з листом Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у м. Києві від 15 грудня 2022 року №4926/125/31/8/01-2022 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у розшуку з 12 березня 2014 року за ч.1 ст.121 КК України (т.1 а.с.109-115).

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28 грудня 2022 року №2600-0204-7/173984 ОСОБА_2 на обліку в ГУПФУ в м. Києві не перебуває та пенсію не отримує (т.1 а.с.138).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17 січня 2023 року №3 лютого 2016 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0484, площею 4,7563 га (т.2 а.с.141-143)

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року справу №752/15015/22 було передано за підсудністю до Васильківського міськрайонного суду Київської області (т.1 а.с.156), а ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2023 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області(т.1 а.с.163-164).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви суд першої інстанції дійшов висновку про те, що не було доведено належними та допустимими доказами факт відсутності відомостей про перебування ОСОБА_2 у місці його постійного проживання, відсутності відомостей про дійсне перебування ОСОБА_2 неможливість отримати такі відомості, наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (п. 3 ч.2 ст.293 ЦПК України).

Відповідно до ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно з ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок про те, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України)

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Разом з тим слід зазначити, що заявник жодного разу не з`явився до суду задля надання пояснень, у заяві про визнання особи безвісно відсутньою не було заявлено про допит свідків, які могли б підтвердити такі обставини.

Доводами апеляційної скарги було те, що Новомиргородським районним судом Кіровоградської області не були отримані усі необхідні відомості для повного та всебічного розгляду справи, судом не було проконтрольовано виконання ухвали Голосіївського районного суду міста Києва про витребування відомостей, судом не витребовувалися відомості щодо ОСОБА_2 з органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Проте, на виконання ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 10.11.2022 про витребування відомостей до Голосіївського районного суду міста Києва Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації було надано інформацію від 09.12.2022 №957/4.1-42 про те, що проведеною перевіркою у відділах державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві, Київському відділі державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів цивільного стану відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено (т.1 а.с.87).

Також Голосіївському районному суду міста Києва були надані відповіді на запити з усіх установ та організацій, з яких суд витребовував відомості зазначеною вище ухвалою, та які містяться у матеріалах справи.

З будь-якими іншими клопотаннями про витребування відомостей Новомиргородським районним судом Кіровоградської області заявник та його представник до цього суду не зверталися.

Суд першої інстанції правильно встановив, що заявник не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б давали підстави для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім за положеннями ст. 43 ЦК України

Та обставина, що протягом тривалого часу у заявниці відсутні відомості про фактичне місце перебування ОСОБА_2 не є безумовною підставою для визнання його безвісно відсутнім.

Аналогічного висновку у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової падати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 756/17293/17 (провадження № 61-16093св19).

З огляду на викладене вище колегія суддів приходить до висновку, що, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи та дав належну оцінку усім доказам, наданим заявником, а в рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви. Рішення суду ухвалено з дотримання норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вітер В`ячеслав Миколайович, залишити без задоволення, а рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської областівід 08 листопада 2023 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 травня 2024 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко