П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Київ

Справа № 760/14910/14

Провадження: № 22-ц/824/8796/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року, постановлену під головуванням судді Українця В. В.,

за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Сіщука Володимира Васильовича про примусове проникнення до житла,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

у с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Сіщук В.В. звернувся до суду із вказаним поданням, мотивуючи його тим, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження № 65243874 по примусовому виконанню виконавчого листа № 760/14910/14-ц, виданого 20 січня 2016 року Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 74263 долари 28 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10 червня 2014 року складає 878224 грн 85 коп; простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів у сумі 1089 доларів 60 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10 червня 2014 року складає 12885 грн 42 коп; поточної заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 1088 доларів 43 центи США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10 червня 2014 року складає 12871 грн 59 коп; простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 2968 доларів 78 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10 червня 2014 року складає 35108 грн 28 коп; пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами в сумі 1689 грн 56 коп. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року замінено сторону стягувача з ПАТ «Банк Форум» на ОСОБА_2 21 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Сіщуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Зазначену постанову було направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, що вказана у виконавчому документі: АДРЕСА_1 . Постанова про відкриття виконавчого провадження отримана боржником 26 квітня 2021 року. 23 квітня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. 27 травня 2021 року винесено постанову про арешт майна боржника. З метою перевірки майнового стану боржника та виявлення майна, на яке можливе стягнення, виконавцем неодноразово здійснювались виходи за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_2 , які залишилися безрезультатними. 20 червня 2023 року до приватного виконавця надійшла заява ОСОБА_5 , де він повідомив, що ОСОБА_4 з початку війни виїхала в Республіку Чехія та перебуває там по теперішній час. Разом з тим, відповідно до повідомлення Державної прикордонної служби України від 13 вересня 2023 року у службі відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону. Отже, оскільки рішення суду не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, просить постановити ухвалу про примусове проникнення до житла боржника.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Сіщука Володимира Васильович відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення подання.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції не врахував, що Законом України «Про виконавче провадження» не визначено факт проживання боржника у квартирі як обов`язкову складову для прийняття рішення про примусове проникнення. Вказує, що висновок суду про те, що боржник не отримувала вимог виконавця, також є помилковим. Зазначила, що висновок суду про те, що приватним виконавцем не доведено факту умисного невиконання боржником рішення суду та умисного недопущення виконавця у квартиру, не відповідає дійсним обставинам справи.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 25 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Ганчук Г.В. в інтересах ОСОБА_4 з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не погодився, зазначив, що в рамках виконавчого провадження №59461812, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 передано належну ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 1,6215 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, Княжицька сільська рада, за ціною 353 920 грн, також постановою приватного виконавця виконавчого округу м Києва Телявського А.М. від 19.08.2020 №59461812 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_4 у ТОВ «ЮКА». Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_4 не ухиляється від виконання рішення суду, оскільки в рахунок погашення боргу реалізована частина майна боржника, сплачувались кошти із заробітної плати боржника в рамках виконавчого провадження, а також боржником вживаються заходи щодо погашення заборгованості шляхом затвердження плану реструктуризації боргів у порядку, визначеного Кодексом з процедур банкрутства. Окрім того, вважає, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю, на тій підставі, що питання про проникнення до житла боржника належить до виключної компетенції виконавця.

В судовому засіданні адвокат Плискань І.О. в інтересах ОСОБА_2 , приватний виконавець Сіщук В.В. апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав.

Адвокат Деяк Я.М. в інтересах ОСОБА_4 заперечував проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Сіщука В.В. знаходиться виконавче провадження № 65243874 по примусовому виконанню виконавчого листа № 760/14910/14-ц, виданого 20 січня 2016 року Солом`янським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 74263 долари 28 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10 червня 2014 року складає 878224 гривні 85 копійок; простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів у сумі 1089 доларів 60 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10 червня 2014 року складає 12885 гривень 42 копійки; поточної заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 1088 доларів 43 центи США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10 червня 2014 року складає 12871 гривню 59 копійок; простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 2968 доларів 78 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10 червня 2014 року складає 35108 гривень 28 копійок; пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами в сумі 1689 гривень 56 копійок.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року замінено сторону стягувача з ПАТ «Банк Форум» на ОСОБА_2

21 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Сіщуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Зазначену постанову було направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, що вказана у виконавчому документі: АДРЕСА_1 .

Постанова про відкриття виконавчого провадження отримана боржником 26.04.2021.

23 квітня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

27 травня 2021 року винесено постанову про арешт майна боржника.

08 червня 2021 року приватним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу виконавця, в якій зобов`язано боржника з`явитись до приватного виконавця та надати необхідні відомості та документи про свій майновий стан.

З подання убачається, що боржником вимогу не виконано, на виклик ОСОБА_4 не з`явилась, запитувані документи та пояснення не надала.

01 травня 2023 року приватним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу виконавця, в якій зобов`язано боржника з`явитись до приватного виконавця та надати необхідні відомості та документи про свій майновий стан. Боржником вимогу не виконано, на виклик ОСОБА_4 не з`явилась, запитувані документи та пояснення не надала.

01 червня 2023 року приватним виконавцем здійснено виїзд за адресою місцезнаходження нерухомого майна боржника, а саме: АДРЕСА_3 з метою проведення виконавчих дій, спрямованих на виявлення, опис та арешт майна боржника, проте здійснити це виявилось неможливим, про що складено відповідний акт приватного виконавця.

01 червня 2023 року приватним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу виконавця, в якій зобов`язано боржника з`явитись до приватного виконавця та надати необхідні відомості та документи про свій майновий стан. Боржником вимогу не виконано, на виклик ОСОБА_4 не з`явилась, запитувані документи та пояснення не надала.

Разом з тим, матеріали виконавчого провадження, надані приватним виконавцем, не містять підтвердження отримання боржником жодної вимоги щодо необхідності з`явитись на прийом до приватного виконавця та надання документів.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ОСОБА_4 на праві власності зареєстровано нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_4 .

Відповідно до інформації Міністерства внутрішніх справ України за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

З подання вбачається, що іншого рухомого та нерухомого майна приватним виконавцем не виявлено. Коштів на виявлених рахунках боржника у банківських установа в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача, не достатньо.

З матеріалів подання вбачається, що за період з 08 червня 2021 року по 01 травня 2023 року жодних виконавчих дій у рамках виконавчого провадження приватним виконавцем не вчинялось.

Приватний виконавець зазначає про те, що 20 червня 2023 року до нього надійшла заява ОСОБА_5 (представника боржника), де він повідомив, що ОСОБА_4 з початку війни виїхала в Республіку Чехія та перебуває там по теперішній час.

Проте, приватний виконавець посилається на отримані відповіді з Державної прикордонної служби України, з яких убачається, що боржник не перетинала кордон у період з 21 квітня 2021 року по 08 червня 2023 року.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься копія паспорту ОСОБА_4 з відміткою прикордонної служби від 06 березня 2022 року про виїзд останньої за межі України. Крім того, у паспорті боржника міститься віза Республіки Чехія, видана на період з 08 березня 2023 року по 31 березня 2024 року.

29 серпня 2023 року приватним виконавцем на адресу боржника скеровано вимогу щодо проведення перевірки майнового стану боржника за адресою: АДРЕСА_3 та зобов`язано боржника забезпечити виконавцеві безперешкодне входження до цієї квартири.

Відповідно до акту приватного виконавця від 15 вересня 2023 року у призначений час боржник ОСОБА_4 не з`явилась, двері в квартиру не відчинила, що перешкодило провести перевірку її майнового стану за адресою: АДРЕСА_3 .

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив із того, що приватним виконавцем не доведено факту саме умисного невиконання боржником рішення суду та свідомого недопущення виконавця в квартиру. Матеріали подання не містять доказів того, що боржник отримувала вимоги приватного виконавця та повідомлення про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту належного їй рухомого майна, але чинила цьому перешкоди, не надавала доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій, та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

Перевіряючи висновки суду першої інстанції з урахуванням висновків Верховного Суду, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з положенням статті 1 Закону України «Про виконавче провадження`виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження`виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження`виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Як зазначено у статті 30 Конституції України, статті 311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Частиною першою статті 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Матеріали справи не містять доказів про те, що боржник ОСОБА_4 обізнана про намір приватного виконавця вчинити виконавчі дії щодо проведення перевірки майнового стану боржника за адресою її місця реєстрації, оскільки, як убачається з матеріалів справи, остання з 06 березня 2022 року, та по сьогоднішній день перебуває за кордоном - в Республіці Чехія, а тому фізично не могла отримати вимогу приватного виконавця, яка направлялася за адресою її місця реєстрації, яка датована 29.08.2023 року, та забезпечити огляд житла.

В матеріалах виконавчого провадження та матеріалах судової справи відсутні відомості, щодо наявності у боржника рухомого майна, яке може знаходитися у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_4 .

Також убачається, що приватним виконавцем не наведено даних на підтвердження того, що в квартирі, до якої потрібно здійснити примусове проникнення, фактично проживає боржник чи знаходиться її майно або майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Факт перебування на праві власності у боржника квартири АДРЕСА_4 не підтверджує її фактичне проживання за цією адресою та наявність у квартирі майна боржника, яке можливо описати, арештувати та реалізувати в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом.

Установивши, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Сіщуком В.В. не надано суду належних доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджанню ним у здійсненні виконавчих дій, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Сіщука В.В. про примусове проникнення до житла.

Окрім того, варто зазначити, що в рахунок погашення заборгованості реалізовано частину майна боржника, сплачувались кошти із заробітної плати боржника в рамках виконавчих проваджень, також, станом на сьогоднішній день, ухвалою Господарського суду м. Києва від 20 березня 2024 року у справі № 910/2975/24 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_4 у справі про неплатоспроможність. Тобто, боржником вживаються заходи щодо погашення заборгованості, в тому числі, шляхом затвердження плану реструктуризації боргів у порядку Кодексу України з процедур банкрутства.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги щодо ігнорування боржником викликів приватного виконавця колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими.

Інші аргументи касаційної скарги не можуть бути підставами для скасування постановлених у справі судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин, що в силу вимог статті 367 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких підстав, колегія суддів доходить висновку про залишення апеляційної ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 без задоволення, а ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 травня 2024 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді С. М. Верланов

В. А. Нежура