ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1797/23 Номер провадження 22-ц/814/1425/24Головуючий у 1-й інстанції Мурашова Н.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Ванда А.М.,

з участю представника ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» - Татарчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Казтеміртранс»

на ухвалу Крюківського районного суду м.Кременчука від 26 вересня 2023 року, постановлену суддею Мурашовою Н.В.,

у справі за клопотанням Акціонерного товариства «Казтеміртранс» про визнання і виконання на території України постанови судової колегії по цивільним справам Східно-Казахстанського обласного суду Республіки Казахстан від 28 серпня 2018 року та додаткової постанови від 13 грудня 2018 року у справі №2а-2363-18,

в с т а н о в и в:

10.05.2023 АТ «Казтеміртранс» звернулося в суд із указаним клопотанням, за змістом якого, посилаючись на положення статей 1, 3, 7, 8 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 19.12.1992 №2889-ХІІ, статтю 53 Мінської Конвенції, просить визнати та дозволити примусове виконання на території України:

- постанови судової колегії по цивільним справам Східно-Казахстанського обласного суду Республіки Казахстан від 28.08.2018 у справі №2а-2363-18 про стягнення з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на користь АТ «Казтеміртранс`суму матеріального збиткув розмірі 80 672 570,00 тенге, суму штрафу в розмірі 36 014 540,00 тенге, суму спричиненого збитку в порядку регресу в розмірі 14 814 046,00 тенге;

- додаткову постанову судової колегії по цивільним справам Східно-Казахстанського обласного суду Республіки Казахстан від 13.12.2018 про стягнення з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на користьАТ «Казтеміртранс» державного мита в розмірі 3 945 035,00 тенге.

Разом із клопотанням АТ «Казтеміртранс» подано заяву про поновлення процесуального строку для визнання та виконання рішення іноземного суду на території України, посилаючись на те, що 23.05.2022 представник товариства уперше звернувся в суд із таким клопотанням, але ухвалою суду від 29.09.2022 його залишено без розгляду та повернуто заявнику для приведення у відповідність до законодавства Україна та міжнародних угод. Враховуючи, що запитувані документи вони отримали тільки в квітні 2023 року, АТ «Казтеміртранс» не мало можливості вчасно повторно подати клопотання із усунутими недоліками.

Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 26.09.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника АТ «Казтеміртранс» за довіреністю Жалмуратова Г.П. про визнання і виконання на території України рішень іноземного суду: постанови судової колегії по цивільним справам Східно-Казахстанського обласного суду Республіки Казахстан від 28.08.2018 у справі №2а-2363-18 і додаткової постанови судової колегії по цивільним справам Східно-Казахстанського обласного суду Республіки Казахстан від 13.12.2018 у справі №2а-2363-18.

При постановленні ухвали районний суд керувався положеннями п.5 ч.2 ст.468 ЦПК України, дійшовши висновку, що клопотання подано до суду з пропуском строку пред`явлення рішення до виконання, а заявником не наведено поважних причин його пропуску.

АТ «Казтеміртранс» не погодилося із ухвалою районного суду та подало апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення про задоволення клопотання.

Зазначає, що на виконання вимог статті 433 ЦПК України представником товариства було подано заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Наголошує, що уперше клопотання про визнання та виконання рішення іноземного суду було подано до суду представником товариства після набрання постановами суду законної сили 11.02.2019, а не 23.05.2022, як помилково зазначив суд в оскаржуваній ухвалі. Таке клопотання було передано у провадження судді Фадєєвої С.А., що підтверджується повідомленням суду про призначення клопотання до розгляду від 04.03.2020 та у подальшому ухвалою суду від 29.09.2022 залишено без розгляду та повернуто заявнику для приведення у відповідність до законодавства Україна та міжнародних угод, тобто питання строку звернення судом не розглядалося.

Просить врахувати, що у 2020-2021 роках були запровадженні карантинні обмеження, зумовлені поширенням COVID, що також ускладнювало чергове своєчасне звернення товариства в суд із цим клопотанням. При цьому, АТ «Казтеміртранс» керувалося нормами не лише Угоди, а й Мінської Конвенції, а також вимогами цивільно-процесуального законодавства України, які регулюють питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між суб`єктами господарювання, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень щодо них.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15.03.2024 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду із повідомленням учасників справи, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 05.04.2024.

04.04.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, як законну та обґрунтовану.

Вважає безпідставним посилання заявника на Угоду та Конвенцію, оскільки на законодавчому рівні прийнято рішення про вихід України з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності та зупинення дії та зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах. Наведене сприяло зменшенню кількості зобов`язань України в рамках СНД, учасницями якої на сьогодні є більшість держав, що прямо або опосередковано підтримують російську федерацію в її агресивній політиці проти України.

Наголошує, що постанова суду у справі №2а-2363-18 вступила в законну силу 28.08.2018, а додаткова постанова - 13.12.2018; відтак, строк пред`явлення їх до примусового виконання сплив 28.08.2021 та 13.12.2021, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що клопотання подано до суду з пропуском строку пред`явлення рішення до виконання.

Стосовно звернення АТ «Казтеміртранс» до суду у 2020 році повідомляє, що відповідно до ухвали суду від 04.03.2020 за заявою представника товариства клопотання залишено без розгляду, що не зупиняє строки позовної давності. Тоді як поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) не є беззаперечною підставою поновлення пропущеного строку, оскільки заявник не пояснив, яким чином карантин перешкоджав у своєчасному поданні до суду відповідного клопотання.

Зазначає, що ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» не було належним чином повідомлено про дату, місце і час призначення розгляду судової справи №2а-2363-18, а надані заявником докази на підтвердження повідомлення є недопустимими та неналежними.

Звертає увагу, що апеляційна скарга виготовлена на бланку товариства, підписана представником товариства без посвідчення її підпису печаткою юридичної особи та не містить перекладу на українську мову.

У суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» проти задоволення апеляційної скарги заперечив, наполягаючи на законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.

Неявка представника АТ «Казтеміртранс», належним чином повідомленого про день та час судового розгляду, за правилами ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за відсутності представника товариства.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою судової колегії по цивільним справам Східно-Казахстанського обласного суду Республіки Казахстан від 28.08.2018 у справі №2а-2363-18 змінено рішення спеціалізованого міжрайонного економічного суду Східно-Казахстанської області від 10.05.2018.

Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «Казтеміртранс» до ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» про стягнення матеріального збитку та штрафу скасовано, прийнято нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на користь АТ «Казтеміртранс» суму матеріального збитку в розмірі 80 672 570,00 тенге, суму штрафу в розмірі 36 014 540,00 тенге, суму спричиненого збитку в порядку регресу в розмірі 14 814 046,00 тенге, всього 131 501 156,00 тенге.

В іншій частині рішення залишено без змін. Постанова набуває законної сили з дня її проголошення./а.с.6-9/

Додатковою постановою судової колегії по цивільним справам Східно-Казахстанського обласного суду Республіки Казахстан від 13.12.2018 справа №2а-2363-18 задоволено заяву АТ «Казтеміртранс» про винесення додаткової постанови.

У цивільній справі за позовом АТ «Казтеміртранс» до ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», ОАО «Ружоуская компанія Тианруй по производству запасных частей локомотивов и вагонов» про стягнення матеріального збитку та штрафу, стягнуто з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на користь АТ «Казтеміртранс» державного мита в розмірі 3 945 035,00 тенге. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її проголошення./а.с.10-11/

26.09.2018 та 04.01.2019 спеціалізованим міжрайонним економічним судом Східно-Казахстанської області видано 2 виконавчі листи./а.с.12-13а/

Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 29.09.2022 клопотання представника АТ «Казтеміртранс`про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду - залишено без розгляду та повернуто АТ «Казтеміртранс» разом із доданими до нього документами./а.с.32-33/

10.05.2023 представник АТ «Казтеміртранс» подано до суду заяву про відновлення пропущеного процесуального строку, за змістом якої з метою забезпечення виконання судових рішень 23.05.2022 представник товариства ОСОБА_1 звертався до уповноваженого суду України з клопотанням про визнання та виконання рішення іноземного суду, але ухвалою суду від 29.09.2022 таке клопотання залишено без розгляду та повернуто заявнику. Проте, фактично такі матеріали товариством отримано лише у квітні 2023 року, а тому заявник не мав можливості своєчасно звернутися в суд із таким клопотанням./а.с.38-39/

Відмовляючи у задоволенні клопотання, районний суд виходив із того, що компетентним органом іноземної держави пропущено визначений ч.1 ст.463 ЦПК України трирічний строк з дня набуття рішенням іноземного суду законної сили, протягом якого рішення може бути визнано та надано дозвіл на його примусове виконання. Тоді як, зі змісту заяви представника АТ «Казтеміртранс» Жалмуратова Г. про поновлення пропущеного процесуального строку вбачається, що вперше зазначене клопотання було подано 23.05.2022, тобто також після спливу трирічного строку для визнання та виконання рішення іноземного суду. Тому суду не доведено поважні причини для пропуску строку повторного звернення із клопотанням про визнання і виконання на території України рішення іноземного суду.

Апеляційний суд з таким висновком районного суду погоджується з таких підстав.

Згідно зі статтю 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, яка є дійсною та не зупиненою у відносинах України з Республікою Казахстан, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін: а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі - рішень).

Статтею 53 Конвенції передбачено, що клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й до суду, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення за клопотанням.

До клопотання додаються: а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання;г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

За змістом статті 55 Конвенції, у визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо: а) відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої ухвалено рішення, воно не набрало законної сили або не підлягає виконанню, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набрання законної сили; б) відповідач не взяв участі в процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не був вчасно і належно вручений виклик до суду; в) у справі між тими самими сторонами, з того самого предмету і на тій самій підставі на території Договірної Сторони, де повинно бути визнане і виконане рішення, було вже раніше ухвалено рішення, що набрало законної сили, або є визнане рішення суду третьої держави чи якщо установою цієї Договірної Сторони було раніше порушено провадження у цій справі; г) відповідно до положень цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинно бути визнане і виконане, справа належить до виключної компетенції її установи; д) відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі договірної підсудності; е) закінчився строк давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення.

За змістом статті 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється, серед іншого, у випадку, якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні (пункт 5 частини 1 статті 468 ЦПК України).

Із матерів справи, які становили предмет дослідження суду першої інстанції, вбачається, що судові рішення про визнання та примусове виконання яких АТ «Казтеміртранс» заявлено клопотання набули законної сили з моменту їх проголошення, а саме, для постанови суду - 28.08.2018, а додаткової постанова - 13.12.2018; відтак, 3-х річний строк пред`явлення їх до примусового виконання в Україні сплив 28.08.2021 та 13.12.2021, про що правильно зазначив суд першої інстанції.

За правилами частини 2 статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Проте, апеляційним судом підтверджено мотиви суду першої інстанції, що подана представником АТ «Казтеміртранс» заява про відновлення пропущеного процесуального строку містить обґрунтування, що представник товариства ОСОБА_1 звертався до уповноваженого суду України з клопотанням про визнання та виконання рішення іноземного суду саме 23.05.2022, надавши ухвалу Крюківського районного суду м.Кременчука від 29.09.2022 про залишення клопотання без розгляду, що сукупно підтверджує, що таке клопотання подано після закінчення процесуального строку.

Доводи апеляційної скарги, що уперше клопотання про визнання та виконання рішення іноземного суду було подано до суду представником товариства 11.02.2019, а не 23.05.2022, колегія суддів до уваги не приймає з таких підстав.

Так, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина перша та друга статті 367 ЦПК України).Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина третя статті 367 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 27.03.2023 у справі №686/9366/20 зазначено, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Із огляду на викладене норми процесуального закону, враховуючи, що ухвала суду від 04.03.2020 у справі №537/3005/19 не становила предмет дослідження суду першої інстанції, та фактично становить лише 1 сторінку судового рішення, за відсутності обґрунтування неможливості своєчасного надання такого доказу суду першої інстанції, колегія суддів не приймає до уваги такий доказ. Наголошуючи, що інститут апеляційного перегляду впроваджений для усунення можливих помилок судового розгляду справ у першій інстанції, а не для усунення помилок сторони, допущених нею під час розгляду справи судом першої інстанції, у формулюванні стороною своїх позовних вимог, аргументів та формуванні їх доказової бази. Наведене відповідає практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права відповідно до Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Зокрема, ЄСПЛ у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine, заява №3236/03, пункт 40) зазначив, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

Посилання заявника на поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), як підставу поновлення процесуального строку, колегія суддів відхиляє, оскільки в порушення п.3 Розділу ХІІ ЦПК України представник АТ «Казтеміртранс» не звертався в районний суд із заявою про продовження процесуального строку з цих підстав, та не навів обґрунтування неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений статтю 463 ЦПК України строк саме внаслідок обмежень, впроваджених у зв`язку з карантином.

Інших доводів на спростування правильності висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с та н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Казтеміртранс» - залишити без задоволення.

Ухвалу Крюківського районного суду м.Кременчука від 26 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18.09.2024.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак