ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/977/23 Номер провадження 22-ц/814/1808/24Головуючий у 1-й інстанції Подмаркова Ю.М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.

Суддів: Пікуля В.П., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Сальної Н.О.,

представника позивача - адвоката Іванової О.І.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Ваніної Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22 січня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів

УСТАНОВИВ:

коротко змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У квітні 2023 року ОСОБА_2 через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Вказував, що після стягнення з нього вказаних аліментів на підставі рішення у справі № 545/504/19 змінилися обставини та він не в змозі наразі сплачувати аліменти у вказаному розмірі з наступних підстав. 28.05.2022 він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , від шлюбу з якою в них народилася двійня: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час шлюбні відносини погіршилися, фактично шлюб припинився, але його розірвання неможливо до досягнення дітьми річного віку. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14.02.2023 у справі № 552/9308/22 з нього стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дочки та сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2022 та до досягнення дітьми повноліття, а також стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.12.2022 до досягнення дітьми трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . На виконання вказаного рішення суду було відкрито виконавче провадження № 71584000 від 18.04.2023. Виконавцем ухвалено здійснювати відрахування із суми його доходів у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50 % доходів щомісячно до погашення загальної суми заборгованості, яку рахувати з 01.12.2022 по доходам боржника (в розмірі 25% щомісячно), з них 25% поточні аліменти, 25% утримання боргу, що склався з 01.12.2022 по 19.04.2023, після утримання боргу, відраховувати 25% щомісячно поточних аліментів.

Враховуючи наведені обставини, стягненню з нього на утримання трьох дітей та дружини підлягає у загальному розмірі 3/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, що ставить його вкрай тяжке матеріальне становище і він не має можливості забезпечити власні потреби та здійснювати обов`язкові платежі за комунальні послуги, тощо.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22 січня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29.03.2019 у справі № 545/504/19 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення повноліття, починаючи з 26.02.2019, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили стягувати аліменти у новому розмірі та припинити стягування аліментів на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29.03.2019 у справі № 545/504/19.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

коротко змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

Вказане рішення оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_1 в інтересах дитини - малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі прохала рішення місцевого скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вказувала на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, що місцевий суд належним чином не врахував зміст судових рішень у справі № 552/9308/22, що фактично позивач шлюб із дружиною не розірвав, хоча дітям виповнилося більше одного року, та що матеріальний стан позивача не погіршився.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача, адвокат Іванова О.І. прохала рішення місцевого суду залишити без змін. Вказувала, що рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

Апеляційний суд зазначає, що відзив на апеляційну скаргу поданий представником позивача в межах встановленого судом процесуального строку, враховуючи дату отримання копії апеляційної скарги адвокатом Івановою О.І.

Щодо встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29.03.2019 у справі № 545/504/19 cтягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення повноліття; стягнення аліментів проводити починаючи з дати подачі позову до суду, а саме 26.02.2019. Рішення набрало законної сили 29.04.2019. (а.с. 15-16)

Виконавчий лист № 545/504/19 від 29.03.2019, виданий Полтавським районним судом Полтавської області, перебуває на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у м. Полтаві, виконавче провадження № 58776360, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. (а.с. 7, 10, 11, 12, 18)

28.05.2022 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 17, 27, 28)

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14.02.2023 у справі № 552/9308/22 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2022 та до досягнення дітьми повноліття, а також стягнуто з Анатолійовича на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.12.2022 до досягнення дітьми трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішення набрало законної сили 17.03.2023. (а.с. 20-22)

31.03.2023 Київським районним судом м. Полтави видано два виконавчих листа: 1) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2022 та до досягнення дітьми повноліття; 2) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.12.2022 і до досягнення дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 23-24, 258-26)

Вказані виконавчі листи перебувають на виконанні в Київському ВДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 18.04.2023, виконавче провадження № 71584000. (а.с. 7)

19.04.2023 головним державним виконавцем Київського ВДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Шкурупієм О.Ю. на підставі виконавчого листа Полтавського районного суду Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2022 та до досягнення дітьми повноліття, постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50 % доходів щомісячно до погашення загальної суми заборгованості, яку рахувати з 01.12.2022 по доходам боржника (в розмірі 25% щомісячно), з них 25% поточні аліменти, 25% утримання боргу, що склався з 01.12.2022 по 19.04.2023, після утримання боргу, відраховувати 25% щомісячно поточних аліментів. (а.с. 8-9)

ОСОБА_2 з 25.11.2022 зареєстрований таким, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 05.10.2016 є учасником бойових дій. (а.с. 29, 32)

На підтвердження обставин, зазначених відповідачем у відзиві, до матеріалів справи долучено довідку КЗ «Полтавська дитячо-юнацька школа «Веслувальник», довідку художньої студії для дітей і дорослих Дом Арт, фотознімки малолітнього ОСОБА_3 , фіскальний чек на 19 999,00 грн (оплата за ноутбук), посвідчення ОСОБА_1 (а.с. 51-56)

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21.11.2023, яка долучена представником відповідача до матеріалів справи, закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 14.02.2023. (а.с. 92-95)

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд дійшов висновку, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20. Зміна сімейного стану позивача, яке існувало до ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання його сина від першого шлюбу у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до повноліття останнього, та зміна матеріального стану, оскільки рішенням Київського районного суду м. Полтави з позивача стягнуто аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/4 частки (по 1/8 частці на кожну) та на утримання дружини у розмірі 1/8 частки є підставою для зміни розміру аліментів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Таким чином, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Однак зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

У відповідності з вимогами ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом, позивач у справі сплачує аліменти за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29.03.2019 у справі № 545/504/19 в розмірі 1/4 частина заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14.02.2023 у справі № 552/9308/22 він сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) та 1/8 частини на утримання дружини другого шлюбу до досягнення дітьми трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Загальний розмір усіх аліментів не перевищує 70% відрахувань із заробітної плати позивача у справі.

Як зазначено вище, у відповідності з вимогами ст. 192 СК України розмір аліментів може бути змінений у разі зміни сімейного стану платника аліментів.

Дійсно, у позивача у справі змінився сімейний стан, він одружився вдруге (шлюб наразі не розірваний) та у шлюбі в нього народилося ще двоє дітей. На дружину та дітей від другого шлюбу він сплачує аліменти.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б підтвердили факт, що зміна сімейного становища позивача призвела до погіршення його матеріального стану та неможливості сплати ним аліментів на сина від першого шлюбу у визначеному судом розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно.

Жодних доказів про те, що сплата аліментів на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно призводить до погіршення становища його інших дітей - дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали справи не містять.

Апеляційний суд зазначає, що при вирішенні спору, місцевий суд врахував правові висновки Верховного Суду у справі № 691/926/20 та у справі № 727/1599/22, однак обставини цих справ за доказовою базою не є подібними із даною справою.

Так, в ухвалі Верховного Суду від 05 березня 2024 року у справі № 369/11442/22 (провадження № 61-17460ск23) Верховним Судом було зазначено про необхідність доведення позивачем підстав для зменшення розміру аліментів.

Як вбачається зі змісту судових рішень у справі № 552/9308/22 за позовом ОСОБА_4 (дружини позивача у другому шлюбі) вона визначила розмір аліментів, що необхідно стягнути з ОСОБА_2 утримання їх спільних дітей в розмірі 1/4 частини доходів на двох дітей. Враховуючи набрання чинності даним судовим рішенням, в даному випадку, не стверджувати про порушення рівності прав всіх дітей позивача на утримання, про порушення принципу їх рівного матеріального утримання від батька, що виключає зміну розміру аліментів стягнутих на першого сина з цієї підстави, як зазначив суд першої інстанції.

Суд першої інстанції не врахував, що позивачем у справі не доведено погіршення його матеріального становища та, відповідно, дітей від другого шлюбу, а також неможливість ним сплачувати аліменти на першого сина у визначеному судом розмірі (1/4 частини доходу щомісячно).

Доводи апеляційної скарги в зазначеній частині є обґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги, у тому числі, преюдиційності судових рішень у справі № 552/9308/22, зокрема, мотивувальної частини ухвали Полтавського апеляційного суду від 21.11.2023, є безпідставними.

висновок за результатом розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищезазначені висновки апеляційного суду, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 282 ЦПК України у випадку скасування або зміни судового рішення в постанові апеляційного суду, зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції; також апеляційний суд здійснює розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до пункту 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач при зверненні до суду із позовом про зменшення розміру аліментів не був звільнений від сплати судового збору ані на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ані на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 3 ч. 1 ст. 5 зазначеного Закону стосується позивачів у спорі про збільшення розміру аліментів, а не їх зменшення. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 13 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, стосується позивачів, які мають статус учасників бойових дій не у всіх категоріях справ, а тільки у тих, де предмет спору пов`язаний із захистом інтересів позивача як учасника бойових дій. Вказаний позов не зачіпає порядку та обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій (прирівняних до них осіб). (питання щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/311/19 постанова від 09 жовтня 2019 року, Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17).

Позивачем за подачу позову судовий збір безпідставно був не сплачений. За подачу позовної заяви позивачем підлягав сплаті судовий збір у сумі 1 073,60 грн.

ОСОБА_1 , подаючи апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у даній справі, як законний представник в інтересах малолітньої дитини, на підставі пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», була звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

За подання апеляційної скарги підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 610,40 грн (1 073,60 х 150%) грн.

Враховуючи те, що за результатом апеляційного перегляду, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відмову у задоволені позову, відповідно, з позивача на користь держави необхідно стягнути суму судового збору у розмірі 2 684,00 грн. (1 610,40 + 1 073,60)

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22 січня 2024 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору у розмірі 2 684 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2024 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль