Справа № 147/1704/23
Провадження № 2-о/147/34/24
У Х В А Л А

про відвід судді

29 квітня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борейко О. Г.

із секретарем Прокопенко В. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про самовідвід від розгляду цивільної справи № 147/1704/23 за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення.

04 березня 2024 року постановлено ухвалу, якою заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду та роз`яснено учасникам судового розгляду, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Не погодившись з ухвалою суду представником заявника ОСОБА_2 - адвокатом Конякіним М. С. подано апеляційну скаргу з вимогою скасувати ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.03.2024 у цивільній справі №147/1704/23 та направлення справи до Тростянецького районного суду Вінницької області для продовження слухання.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року ухвалено апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Конякіна М. С. задовольнити, а ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.03.2024 скасувати та направити справу до суду для продовження розгляду.

Зі змісту постанови суду апеляційної інстанції випливає наступне: "Висновок суду першої інстанції, що встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей у батька чи матері не вирішується в порядку окремого провадження, вказані обставини можуть бутим доведені заявником в позовному провадженні, є помилковим та суперечить положенням ст. 315 ЦПК України, оскільки кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, своюод чи законних інтересів, що визначено ч. 1 ст. 4 ЦПК України. У свою чергу, суд першої інстанції, вдався до аналізу питань, які повинні були вирішуватись під час розгляду справи ро суті. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 "

24 квітня 2024 року справа №147/1704/23 повернулася до Тростянецького районного суду Вінницької області.

29 квітня 2024 року суддею Борейко О. Г. подано заяву про самовідвід від розгляду справи №147/1704/23. Заява мотивована тим, що при продовженні розгляду справи №147/1704/23, дії судді Борейко О. Г. можуть бути сприйняті особами, які беруть участь у справі, як упередженість та необ`єктивність, що може викликати недовіру до складу суду при вирішенні справи, враховуючи, що така недовіра може перешкоджати розгляду справи, а тому, відсутня можливість розгляду справи цим складом суду.

Дослідивши заяву про самовідвід та матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

Стаття 36 ЦПК України закріплює підстави для відводу (самовідводу) судді. Зокрема відповідно до п.5 ч. 1 згаданої статті, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За правилами ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», як одну із засад організації судової влади проголошено право на повноважний суд, що передбачає розгляд справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом, та суддею, який визначається згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. Процесуальними кодексами визначаються вимоги до складу суду. В сукупності ці правила забезпечують розгляд справи судом, встановленим законом.

Згідно зі ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п.1.1 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно із Висновком №1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 40 ЦПК України визначений порядок розгляду зави про відвід, а саме: питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Приписами ч. 7 ст. 40 ЦПК України унормовано, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Заява про самовідвід судді надійшла 29.04.2024, справа до розгляду в судовому засіданні після надходження з Вінницького апеляційного суду не призначена, отже у даному випадку заява про самовідвід головуючого розглядається судом у порядку письмового провадження.

Заява обгрунтована тим, що суддя Борейко О. Г., як суддя першої інстанції розглянула справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, і під час розгляду справи дійшла висновку про наявність спору про право, а тому постановила ухвалу про залишення заяви без розгляду та роз`яснила право заявника звернутися із позовною заявою. Суд апеляційної інстанції вважає її висновки помилковими, однак її думка за результатами вивчення постанови Вінницького апеляційного суду, з урахуванням встановлених обставин, які висвітлені в ухвалі Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.03.2024, не змінилася.

Оскільки, при продовженні розгляду справи №147/1704/23, дії головуючого судді Борейко О. Г. можуть бути сприйняті особами, які беруть участь у справі, як упередженість та необ`єктивність, що може викликати недовіру до складу суду при вирішенні справи, враховуючи, що така недовіра може перешкоджати розгляду справи, а тому, відсутня можливість розгляду справи цим складом суду.

Також, як слідує з практики Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях у справах «Фей проти Австрії» від 24.02.1993, «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен бути відведений або брати самовідвід.

З огляду на вказане, з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суд вважає за необхідне заяву про самовідвід задовольнити.

Керуючись статтями 36, 40, 259,260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід від розгляду цивільної справи 147/1704/23 за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення передати до канцелярії суду для повторного авторозподілу відповідно до вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Борейко