РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року

м. Рівне

Справа № 572/760/22

Провадження № 22-ц/4815/954/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шимківа С.С.,

суддів: Хилевича С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Волошина Миколи Кузьмича на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 29 лютого 2024 року (ухвалене у складі судді Ведяніної Т.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 05 листопада 2021 року відбулася ДТП, за участі його транспортного засобу автомобіля марки Porshe Cayenne, державний номерний знак НОМЕР_1 , та транспортного засобу під керуванням відповідачки ОСОБА_2 автомобіля марки Volkswagen LT35, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою Сарненського районного суду від 30 листопада 2021 року, що винесена за фактом вищезазначеного ДТП, ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено відповідне стягнення.

Станом на день ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Volkswagen LT35, була забезпечена полісом обов`язкового страхування АТ №1368512 у ПрАТ "УПСК".

Згідно звіту про оцінку автомобіля Porshe Cayenne матеріальний збиток внаслідок ДТП складає 404808,54 грн.

За звіт про оцінку автомобіля він сплатив 4000 грн, що підтверджується товарним чеком.

Оскільки, він отримав страхове відшкодування в розмірі 128700 грн, тому з відповідачки на його користь підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням, що становить 276108,54 грн.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу йому також була завдана моральна шкода, яку він оцінює у 200000 грн.

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 276108,54 грн, моральну шкоду, в розмірі 200000 грн, витрати за оплату послуг з оцінки транспортного засобу в розмірі 4000 грн. та судові витрати.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 18 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 276108 (двісті сімдесят шість тисяч сто вісім) гривень 54 копійок матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 4000 (чотири тисячі) гривень витрати за оплату послуг з оцінки транспортного засобу та 100000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 4761 (чотири тисячі сімсот шістдесят одну) гривень 09 копійок судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем надані достатні докази для стягнення матеріальної шкоди, завданої ДТП, в зв`язку з чим, ОСОБА_2 , як власник автомобіля Volkswagen LT35, державний номерний знак НОМЕР_2 , повинна відшкодувати матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме 276108,54 грн, а також 4000 грн понесених витрат на визначення суми завданого збитку та вартості відновлювального ремонту.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди позивачу, суд виходив з того, що діями відповідачки порушено його нормальні життєві зв`язки, він пережив нервовий стрес, в зв`язку з чим звертався за медичною допомогою до лікаря, було порушено ритм його життя з приводу пошкодження належного майна, а також завдано душевних страждань внаслідок ДТП, тому виходячи з засад розумності та справедливості до стягнення підлягає моральна шкода у розмірі 100 000,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ОСОБА_2 адвокат Волошин М.К. оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі вказує, що в оскаржуваному рішенні встановлено, що страхова компанія відшкодувала позивачу 128700 грн і різниця між завданою шкодою та відшкодованою сумою складає 276108,54 грн.

Однак судом не взято до уваги, що позивач не надав суду копію звіту ПрАТ "УПСК" про оцінку розміру завданих йому збитків, які були встановлені та обраховані ПрАТ "УПСК" при виплаті позивачу страхового відшкодування.

У суду не було можливості визначити об`єктивний розмір збитків, які не погашені страховою компанією, а саме ту різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, як передбачає ст. 1194 ЦК України.

Ні відповідач, ні її представник не були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи.

Заперечує проти задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди та вважає такі вимоги необґрунтованими.

Судом не враховано, що відповідач не має відношення до публікацій у мережі Інтернет щодо факту ДТП, на які покликається позивач у позовній заяві.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 листопада 2021 року о 14 год. 44 хв. в м.Сарни на перехресті вулиць Белгородська-Ткача водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом автомобілем Volkswagen LT35 державний номерний знак НОМЕР_2 , порушуючи п.2.3.б, п. 16.13 Правил дорожнього руху, виконуючи поворот ліворуч, не надала дорогу автомобілю марки Porshe Cayenne, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку прямо. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень та було пошкоджено металеве огородження тротуару, пошкоджено паркан прилеглої будівлі, пошкоджено інформаційний дорожній знак (а.с. 10-11).

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2021 року ОСОБА_2 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень (а.с. 18).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлені постановою суду від 30 листопада 2021 року факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень та вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди відповідача ОСОБА_2 є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки Volkswagen LT35 державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ "УПСК" згідно поліса №АТ1368512, який діє до 12.09.2022 року.

Власником транспортного засобу Volkswagen LT35 державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 15.05.2020 року (а.с. 27).

Страховик, на виконання своїх обов`язків, виплатив позивачу як потерпілому завданий матеріальний збиток в межах ліміту відповідальності у розмірі 128700 грн (а.с. 77).

Відповідно до звіту №00087/2021 від 20 листопада 2021 року про оцінку автомобіля Porshe Cayenne державний номерний знак НОМЕР_1 виконаний ФОП ОСОБА_3 матеріальний збиток внаслідок пошкодження автомобіля при ДТП складає 404808,54 грн.

Згідно товарного чеку №00087/2021 від 20 листопада 2021 року ОСОБА_1 сплатив 4000 грн. за послуги оцінки транспортного засобу ФОП ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Встановивши, що в результаті винних дій ОСОБА_2 позивачеві спричинена шкода внаслідок пошкодження його автомобіля у розмірі 404808,54 грн, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 різниці між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 276108,54 грн, а також 4000 грн понесених витрат на проведення оцінки розміру збитків.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість визначеного позивачем та стягнутого судом розміру матеріальних збитків не знайшли свого підтвердження.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 4 ст. 77 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України).

На виконання свого обов`язку доведення розміру завданої йому шкоди ОСОБА_1 надав суду Звіт № 00087/2021 від 20 листопада 2021 року про оцінку автомобіля Porshe Cayenne державний номерний знак НОМЕР_1 , виконаний ФОП ОСОБА_3 , у якому встановлено матеріальний збиток внаслідок пошкодження автомобіля при ДТП - 404808,54 грн.

Відповідачкою не спростовано, за допомогою належних та допустимих доказів, правильність визначення у наданому позивачем звіті про оцінку автомобіля Porshe Cayenne, державний номерний знак НОМЕР_1 , розміру матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля у ДТП.

ОСОБА_2 не скористалася своїм правом клопотати про призначення судом авто-товарознавчої експертизи у справі, не надала суду власного розрахунку розміру завданих позивачу збитків, визначених на підставі проведеного експертного дослідження за власною заявою, як і не заявлено клопотань про витребування матеріалів страхової справи ПрАТ "УПСК" за фактом проведеного позивачу страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права, оскільки справу розглянуто без участі відповідачки та її представника, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи сторона відповідача була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а представник відповідачки звертався до суду 22 серпня 2023 року з клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його перебуванням за кордоном (а.с. 116), 12 жовтня 2023 року про відкладення розгляду справи у зв`язку наданням терміну для вирішення спору шляхом укладення мирової угоди (а.с. 119), а 29 лютого 2024 року, у день розгляду справи судом, представником відповідачки надано письмові пояснення із запереченням позовних вимог (а.с. 123).

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість стягнення судом завданої позивачу моральної шкоди у розмірі 100 000 грн не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні "трансформують" шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування "обчислює" шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

Місцевий суд, з урахування установлених судом обставин справи, зважаючи на вимоги розумності, виваженості і справедливості, прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачки моральної шкоди в розмірі 100000 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Волошина Миколи Кузьмича залишити без задоволення, а рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 29 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 13 жовтня 2024 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Хилевич С.В.

Ковальчук Н.М.