АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 листопада 2024 року

м. Чернівці

справа № 720/923/24

провадження № 22-ц/822/941/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Одинака О. О., Половінкіної Н. Ю., Литвинюк І. М.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 вересня 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

встановив:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про поділ майна подружжя до відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 червня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, 07 жовтня 2024 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , через підсистему «Електронний суд» подав до Чернівецького апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу від 12 вересня 2024 року.

Разом з апеляційною скаргою представник позивачки подав заяву про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена за відсутності позивачки та її представника і була вручена засобами поштового звязку (поштове відправлення № 080) і була вручена 21 вересня 2024 року.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року визнано неповажними підстави для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, зазначені у заяві про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 вересня 2024 року залишено без руху.

Надано скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснено апелянту, що у разі неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку у встановлений судом строк та порядок апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України.

Ухвала від 14 жовтня 2024 року мотивована тим, що за встановлених апеляційним судом обставин з урахуванням порядку обчислення процесуальних строків, встановлених статтями 123, 124 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 12 вересня 2024 року становив до 30 вересня 2024 року включно.

Зокрема апеляційним судом встановлено, що 12 вересня 2024 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області постановлено оскаржувану ухвалу.

На підставі дослідження матеріалів електронної справи судом також встановлено, що електронний цифровий підпис судового рішення в електронному вигляді було накладено суддею Цуренком В. А. 12 вересня 2024 року о 15:25 годині та внесено до автоматизованої системи діловодства судів того ж дня о 23:46 годині.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвала суду від 12 вересня 2024 року була надіслана для оприлюднення того ж дня.

Також як вбачається з матеріалів електронної справи 05 червня 2024 року на виконання ухвали суду представником ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» надсилалась заява про усунення недоліків, а отже останній мав безперешкодний доступ до матеріалів електронної справи та мав би дізнатись про наявність оскаржуваної ухвали 13 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу на вказану ухвалу подано представником позивача через підсистему «Електронний суд» 07 жовтня 2024 року, тобто з пропуском строку.

Окрім цього судом встановлено, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги не додані докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів учаснику справи ОСОБА_3 .

З урахуванням зазначеного, судом в ухвалі від 14 жовтня 2024 року визначено апелянту спосіб усунення недоліків апеляційної скарги шляхом 1) подачі до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 12 вересня 2024 року з вказівкою інших підстав для поновлення строку; 2) надання суду апеляційної інстанції доказів надсилання копії апеляційної скарги та копій доданих до неї матеріалів учаснику справи ОСОБА_3 з урахуванням положень статті 43 ЦПК України (шляхом надсилання до електронного кабінету ОСОБА_3 , а у разі відсутності електронного кабінету вказаного учасника справи чи відсутності відомостей про наявність електронного кабінету у паперовій формі листом з описом вкладення).

Ухвала Чернівецького апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року доставлена до електронного кабінету представника апелянта адвоката Дутки В. М. 15 жовтня 2024 року о 18 годині 35 хвилин.

Відповідно до частин 5-7 статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

З урахуванням вищенаведених норм процесуального закону, ухвала суду від 14 жовтня 2024 року вважається врученою ОСОБА_1 та її представнику 16 жовтня 2024 року.

Заяв чи клопотань про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання ухвали суду від 14 жовтня 2024 року від ОСОБА_1 та її представника до апеляційного суду не надходило.

В звязку з цим, колегія суддів вважає наявними підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

За частинами 3, 4 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє в відкритті апеляційного провадження в порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Системний аналіз змісту частини 3 статті 357 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що на підставі вказаної процесуальної норми суд має право залишити апеляційну скаргу без руху з двох підстав: 1) якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або 2) якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку (у разі її неподання разом з апеляційною скаргою) або вказати інші підстави для поновлення строку (за умови визнання судом підстав, вказаних заявником у клопотанні про поновлення строку, неповажними).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності.

Відповідно до частини 1 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина 1 статті 127 ЦПК України).

У статтях 127, 357, 358 ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Однак суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою, яка подає апеляційну скаргу, обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним, та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції (див. постанову Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 2-24/10).

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими доказами.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, судам належить враховувати процесуальну поведінку особи під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення, обізнаність особи про розгляд справи у суді, поважність причин, якими обґрунтовується пропуск встановленого законом строку на апеляційне оскарження та їх доведеність, тривалість строку, який пройшов з часу ухвалення судового рішення, отримання його позивачем та подання апеляційної скарги, місце знаходження суду апеляційної інстанції, до якого мала бути подана апеляційна скарга, місце перебування особи, яка подавала апеляційну скаргу, відсутність належних доказів на підтвердження неможливості з поважних причин на подання апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 24 березня 2023 року в справі № 570/2653/21.

Як вбачається із встановлених вище судом обставин, ОСОБА_1 та її представником не було надано до апеляційного суду доказів на підтвердження неможливості подання апеляційної скарги не пізніше 30 вересня 2024 року включно.

Із цього слідує висновок про те, що позивачка мала достатньо часу для оскарження ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку у визначений законодавством строк, однак скористалася своїми процесуальними правами на власний розсуд.

Статтею 12 ЦПК України передбачена рівність прав учасників справи щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, передбачених Законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно частині 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції. Така правова позиція викладена в рішенні ЄСПЛ у справі «Смірнова проти України».

У своїх рішеннях ЄСПЛ також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практика ЄСПЛ також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням процесуальних строків (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні ЄСПЛ у справі «Каракуць проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи. ЄСПЛ у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 358, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 вересня 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Чернівецького

апеляційного суду: Олександр ОДИНАК

Наталія Половінкіна

Ірина Литвинюк