Справа № 939/318/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Герасименко М.М.

за участю секретаря - Рассказової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області про право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку площею 0,1539 га, кадастровий номер :03:002:0065, яка розташована на території Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області, в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Він (позивач) є єдиним спадкоємцем за заповітом, оскільки інший спадкоємець ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини на його (позивача) користь. На день смерті ОСОБА_2 , окрім іншого спадкового майна, на яке він отримав свідоцтва про право на спадщину, залишилось ще спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,1539 га, кадастровий номер :03:002:0065, яка розташована на території Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 902095 був виготовлений, але не був отриманий його (позивача) матір`ю. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку йому (позивачу) було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа та ненадання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. З огляду на те, що спадкодавицею було розпочато процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, але за життя вона не встигла завершити оформлення на своє ім`я права власності та не одержала правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, він (позивач) належним чином прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , а тому вважає, що має право на завершення приватизації та одержання на своє ім`я правовстановлюючого документа на право власності на вказану земельну ділянку.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 21 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач Бородянська селищна рада Бучанського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, відповідно до листа просила розглянути справу без його участі, проти заявлених вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 24).

Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,1539 га, кадастровий номер :03:002:0065, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бородянської селищної ради Бучанського (раніше - Бородянського) району Київської області (а.с. 11, 75-78).

Як убачається з копії розпорядження Бородянської РДА № 700 від 18 червня 2007 року дана земельна ділянка була передана у власність спадкодавиці на підставі листа сільського голови с. Луб`янка від 30 березня 2007 щодо надання дозволу на виготовлення державних актів громадянам, власникам права на земельну частку (пай) в реформованому КСП «Серп і Молот» на території Бородянської селищної та Дружнянської сільської рад для ведення особистого селянського господарства. Згідно додатків до вказаного розпорядження ОСОБА_2 належав сертифікат серії КВ № 89141 на право на земельну частку площею 0,1539 га. 24 листопада 2005 року спадкодавиця сплатила триста сімдесят гривень за виготовлення державного акту на право власності на землю (а.с. 75-78, 79).

Як убачається з листа Бородянського районного відділу ДП «Центр державного кадастру» № 54 від 18 вересня 2009 року державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю не реєструвався в зв`язку зі смертю власника (а.с. 10).

Згідно до заповіту від 21 березня 2003 року, посвідченого секретарем виконкому Луб`янської сільської ради Бородянського району Київської області, ОСОБА_2 заповіла усе належне їй майно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних долях (а.с. 29).

Відповідно до відомостей Бородянської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа № 219/2007.

З матеріалів спадкової справи № 219/2007 (а.с. 23-46) встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 у встановлений законодавством строк звернувся ОСОБА_1 (позивач у справі). ОСОБА_3 до закінчення шестимісячного строку (26 березня 2007 року) відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 04 вересня 2007 року позивачу видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:010:0060, :01:010:0062, :01:010:0059, а також на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Постановою від 14 лютого 2022 року № 234/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,1539 га, кадастровий номер :03:002:0065, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на вказане спадкове майно (а.с. 46).

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця, оскільки до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю.

Оскільки ОСОБА_2 було розпочато процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, але за життя вона не встигла завершити оформлення на своє ім`я права власності на цю земельну ділянку та не одержала правовстановлюючого документа на неї, то суд вважає, що позивач, який належним чином прийняв спадщину після смерті спадкодавиці, має право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки та одержання на своє ім`я правовстановлюючого документа на право власності на дану земельну ділянку.

За таких обставин, так як позивач належним чином прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , але не може оформити свої спадкові права у передбаченому законом порядку у нотаріуса, то суд вважає за необхідне, позовні вимоги задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та одержання на своє ім`я правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку площею 0,1539 га, кадастровий номер :03:002:0065, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області про право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право на завершення приватизації та одержання на своє ім`я правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку площею 0,1539 га, кадастровий номер :03:002:0065, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 12 вересня 2024 року.

СуддяМ.Герасименко