ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1655/24 Справа № 712/1713/15-ц Категорія: на ухвалуГоловуючий по 1 інстанції Токова С.Є. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Любченко Т.М.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ;

боржник ОСОБА_2 ;

представник боржника адвокат Бабіч Тетяна Григорівна

особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Бабіч Тетяна Григорівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Бабіч Тетяни Григорівни на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, боржник: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, в якій просить суд поновити пропущений строк для подання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 15 000 доларів США, що еквівалентно 383 371 грн. до виконання.

В обґрунтування заяви вказав, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 квітня 2015 року у справі № 712/1713/15-ц на користь ОСОБА_1 було стягнуто з ОСОБА_3 борг за борговою розпискою в сумі 15 000 доларів США, що еквівалентно 383 371 грн..

На підставі вказаного рішення суду ОСОБА_1 видано виконавчий лист від 16 липня 2015 року № 712/1713/15-ц. Боржник в добровільному порядку ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань.

В установлений строк ОСОБА_1 подав виконавчий лист до примусового виконання. 21 липня 2015 року старшим державним виконавцем Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ Харченко В.Ю. було відкрито виконавче провадження № 48229992 та стягнуто частину боргу 54 294,01 грн. В подальшому стягнення не проводилося у зв`язку з відсутністю коштів у боржника, а також наявністю ще двох виконавчих проваджень про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей боржника.

25 грудня 2015 року ОСОБА_1 у зв`язку з продажем квартири, знявся з місця реєстрації та змінив місце проживання, про що повідомив виконавця та зазначив нову адресу: АДРЕСА_1 .

Будь-яких повідомлень від виконавчої служби ОСОБА_1 не отримував. 03 квітня 2023 року заявник звернувся з заявою до Соснівського ВДВС в м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) про надання інформації про місцезнаходження виконавчого листа та отримав відповідь, що виконавче провадження було завершено 07 грудня 2017 року на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», оригінал виконавчого листа було надіслано рекомендованим листом на адресу АДРЕСА_2 . У зв`язку з неотриманням ОСОБА_1 . поштового листа, виконавчий документ повернуто до Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ).

07 липня 2023 року ОСОБА_1 отримав оригінал виконавчого листа та копію постанови головного виконавця Соснівського відділу ДВС від 07 грудня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу. У поставі від 07 грудня 2017 року зазначено, що виконавчий документ може бути пред`явлений повторно до виконання до 07 грудня 2020 року.

ОСОБА_1 вважає, що строк на пред`явлення виконавчого листа для повторного виконання пропущено ним з поважних причин, так як він не мав змоги дізнатися про завершення виконавчого провадження та не отримував ніяких повідомлень з виконавчої служби, оскільки постанова була направлена на адресу, за якою заявник не проживає.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 712/1713/15-ц, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси 16 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 15 000 доларів США, що еквівалентно 383 371 грн.

Ухвалу суду першої інстанції обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 не знав про завершення виконавчого провадження та пропустив строк повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання з об`єктивних, поважних причин, оскільки постанова про завершення виконавчого провадження та оригінал виконавчого листа йому були надіслані державним виконавцем за старою адресою його реєстрації: АДРЕСА_2 , між тим, з 25 грудня 2015 року він знятий з реєстрації за вказаною адресою та з 20 квітня 2017 року зареєстрований за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією його паспорта.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Бабіч Т.Г. просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2024 року та прийняти рішення про відмову в задоволенні заяви стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа від 16 липня 2015 року № 712/1713/15-ц до виконання.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до ч. 4 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач ОСОБА_1 був зобов`язаний повідомити виконавця про зміну місця свого проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації). Згідно відмітки у паспорті ОСОБА_1 реєстрація стягувача за адресою АДРЕСА_2 припинена 25 грудня 2015 року. Нове місце реєстрації проживання АДРЕСА_1 зареєстроване 20 квітня 2017 року. На момент повернення стягувачу виконавчого листа (з 02 січня 2018 року по 03 лютого 2018 року) ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою іншою, ніж ним повідомлено виконавця.

Суд помилково не застосував норми ч. 4 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 433 ЦПК України, не встановив об`єктивних поважних причин тривалого пропущення строку для повторного пред`явлення виконавчого листа та дійшов до неправильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ОСОБА_1 зазначено, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують правильність висновків суду про задоволення його заяви. Вказано, що твердження апеляційної скарги про те, що стягувач не повідомляв виконавця про зміну своєї адреси та місця проживання не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами, а доводи, приведені ним в заяві про поважність причин пропуску для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання знайшли своє підтвердження під час розгляду заяви.

Заслухавши учасників процесу, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 квітня 2015 року (а.с. 33-34) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за розпискою в сумі 15 000 доларів США, що еквівалентно 383 371 грн.

На підставі вказаного рішення судом було видано виконавчий документ від 16 липня 2015 року № 712/1713/15-ц (а.с. 35).

Постановою старшого державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Харченка В.Ю. від 21 липня 2015 року (а.с. 39) відкрито виконавче провадження № 48229992 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2015 року.

Постановою головного державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Надточій А.В. від 07 грудня 2017 року виконавчий лист № 712/1713/15-ц від 16 липня 2015 року повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 37).

Згідно з відповіддю Соснівського ВДВС у м. Черкаси № 31851 (а.с. 41), виконавче провадження № 48229992 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/1713/15-ц від 16.07.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 15000 дол. США, яке 07.12.2017 завершено на підставі п.2 ст. 37 ЗУ Про виконавче провадження, оригінал вищевказаного виконавчого документа надіслано рекомендованою поштою на адресу стягувача, а саме: ( АДРЕСА_2 ). У зв`язку з неотриманням поштового листа, виконавчий лист повернуто на адресу Соснівського ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу.

Стаття 12 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює строки пред`явлення виконавчих документів до виконання. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Дотримання цього строку є необхідною передумовою прийняття виконавчого документа до виконання.

Згідно ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідні норми щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання містяться у ст. 433 ЦПК України.

Стягувач, який просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен довести, що такий строк пропущено ним з поважних причин, оскільки саме таку умову містить процесуальне законодавство.

В свою чергу, чинне процесуальне законодавство не визначає переліку причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувача), та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа. Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про задоволення заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки районним судом правильно враховано ту обставину, що останній в зв`язку зі зміною адреси своєї реєстрації не знав про закінчення виконавчого провадження та повернення йому виконавчого листа. Дана обставина підтверджується ксерокопією паспорта ОСОБА_1 (а.с. 30) з якого вбачається, що він знятий з адреси реєстрації ( АДРЕСА_2 - 25 грудня 2015 року) та зареєстрований за новою адресою ( АДРЕСА_1 20 квітня 2017 року). До заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання додано ксерокопію конверта (а.с. 38), який був адресований Соснівським відділом ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) на адресу ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_2 та повернувся на адресу виконавчої служби 03 лютого 2018 року із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання». Суд першої інстанції правильно встановив, що на момент повернення виконавчого листа стягувачу, останній був зареєстрований за іншою адресою, про що ним повідомлено виконавця., але кореспонденція (постанова про закінчення виконавчого провадження та оригінал виконавчого листа була направлена виконавчою службою на адресу, з якої стягувач знятий з реєстрації. Повторно виконавчий лист був направлений ОСОБА_1 у квітні 2023 року після його звернення до відділу ДВС з заявою про надання інформації про місцезнаходження виконавчого листа та отриманий стягувачем 03 липня 2023 року, про що міститься розписка на відповіді на звернення (а.с. 41). 28 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною заявою поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що стягувач зобов`язаний був повідомити виконавчу службу про зміну свого місця проживання реєстрації та цікавитися про стан виконавчого провадження спростовуються встановленими обставинами справи та наданими стягувачем ОСОБА_1 доказами. З урахуванням вищевикладеного, висновок суду про задоволення заяви ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними в апеляційній скарзі доводами колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Бабіч Тетяни Григорівни залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено 21 листопада 2024 року.

Судді