УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в забезпеченні позову

19.11.2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Шестакова Я.В. розглянувши заяву адвоката Суньова Євгена Вікторовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «БТЛ-Україна» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БТЛ-Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача у серпні 2024 року звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за поставлений товар у розмірі 329 800,00 грн а також судові витрати.

18.11.2024 року представник позивача адвокат Суньов Є.В. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на квартиру ОСОБА_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що відповідач є власником зазначеної квартири, позивачу відомо, що відповідач перебуває за межами України, крім того, на розгляді у Херсонському міському суді Херсонської області перебуває кримінальне провадження відносно відповідача, таким чином у позивача є всі підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднитися чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Ухвалою суду від 29.10.2024 року, після надходження відомостей про місце реєстрації відповідача, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній праві.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Вимогами ст. 12, 81 ЦПК України, сторона по справі повинна довести ті обставини, на які посилається.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9від 22грудня 2006року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Співмірність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

З`ясовуючи обсяг позовних вимог суд зазначає, що предметом позову є стягнення заборгованості за поставлений товар з відповідача на користь позивача.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник посилався на те, що відповідач є власником вищезазначеної квартири, позивачу відомо, що відповідач перебуває за межами України, крім того, на розгляді у Херсонському міському суді Херсонської області перебуває кримінальне провадження відносно відповідача.

Слід відзначити, що саме лише посилання в заяві на те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднитися чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду, без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження зазначеного доказами згідно зі статтею 81 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію майна.

Представником позивача належним чином не обґрунтовано, та не надано належних та допустимих доказів того, що на час розгляду даної заяви, невжиття заходів забезпечення позову, визначених в заяві, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач дійсно є власником зазначеної квартири, того, що кримінальне провадження яке перебуває у суді відносно відповідача стосується цієї справи, та свідчить про намір відповідача відчужити квартиру, до того ж, представником позивача зазначено, що відповідач взагалі перебуває закордоном, але доказів і цих тверджень до заяви також не долучено.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки вона є непоґрунтованою та недоведеною.

Керуючись ст. ст.149-151, 153, 354 ЦПК України, приймаючи до уваги Постанову Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Суньова Євгена Вікторовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «БТЛ-Україна» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БТЛ-Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 19.11.2024 року.

СуддяЯ. В. Шестакова