Справа № 357/5951/24
Провадження № 2-о/357/179/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

29.04.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукуров В. П. розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Печерський відділ ДРАЦС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

23.04.2024 року заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Печерський відділ ДРАЦС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернулися до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій заявники просять встановити юридичний факт, що громадянка Федеративної Республіки ОСОБА_4 та громадянин Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_2 є відповідно матір`ю та батьком дітей,двійні дівчат, на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які народилися ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Київ, про що 02.03.2021 року складено відповідний актовий запис № 964 та № 965, відповідно.

Дослідивши матеріали заяви на предмет дотримання процесуального законодавства під час звернення до суду, суд приходить до висновку про те, що вона не відповідає вимогам ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Частиною 1 ст. 316 ЦПК України врегульовано питання підсудності судам справ окремого провадження. Так заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Частинами першою, другою статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Як встановлено ч. 1 ст. 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів (аналогічна норма міститься і в ст. 73 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» (далі Закон № 2709-IV) визначено, що іноземний елемент ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема, хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.

Заявники у справі, згідно доводів заяви являються громадянами Федеративної Республіки Німеччина, а отже вказана справа містить іноземний елемент.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 2709-IV цей Закон застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, підсудність судам України справ з іноземним елементом.

Визначаючи підсудність справи судам України, необхідно керуватися загальними правилами, визначеними у статті 76 Закону № 2709-IV.

Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право"(частина перша статті 75 Закону України "Про міжнародне приватне право"). При цьому суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як визначено у п.7, ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом зокрема у випадках:

дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Пунктом 6.8 Наказу МОЗ України №787 від 09.09.2013 року, яким затверджено Порядок застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні, встановлено, що батьками дитини, народженої сурогатною матір`ю, є іноземці, вони повідомляють тимчасове місце проживання до моменту оформлення документів та виїзду з країни для здійснення патронажу спеціалістами з педіатрії та спостереження.

Однак представник заявників не додав до матеріалів заяви жодного доказу тієї обставини, що заявники тимчасово проживали на території Білоцерківського району Київської області в період очікування народження дитини та після нього.

Крім того, заінтересованою особою у заяві є Печерський відділ ДРАЦС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Таким чином підсудність вказаної справи Білоцерківському міськрайонному суду Київської області з матеріалів справи не вбачається.

Вказане є недоліком позовної заяви, який має бути усунутий заявниками.

В силу ч.1 ст.378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.1ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175і177цьогоКодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

З урахуванням викладеного заяву слід залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.175, 177, 294, 318 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Печерський відділ ДРАЦС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту родинних відносин - залишити без руху.

Надати заявникам триденний строк для усунення недоліків заяви, дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Білоцерківського міськрайонного

суду Київської області Владислав ЦУКУРОВ