Справа № 727/9236/24
Провадження № 2-з/727/83/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Калмикова Ю. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою про забезпечення позову.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа №727/9236/24 за моїм позовом до Чернівецької міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради про визнання незаконним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт та зобов`язання вчинити дії.

18.11.2024 ОСОБА_1 випадково стало відомо, що Управління комунальної власності Чернівецької міської ради (В.Руссу) - 21.10.2024 затвердив оголошення - «про передачу в оренду нерухомого майна, а саме: нежилі приміщення (44-1-44-7) першого поверху в житловому будинку будівлі літери А за адресою АДРЕСА_1 , площею 201,20 м. кв.

Продаж в оренду намічено на 25.11.2024.

Вказані дії Чернівецької міської ради підтверджують факт ігнорування рішення суду першої інстанції від 18.09.2024 та постанови апеляційного суду від 04.11.24, та факт використання забороненого сертифікату з наміром якомога швидше розпорядитись спірними нежитловими приміщеннями, що є підставою для необхідності в забезпеченні позову.

Враховуючи, що предметом спору є правомірність та законність видачі дозвільних документів на проведення реставрації приміщення вестибюля ХL, шляхом встановлення дверних прорізів у нежитлові приміщення 44-2 (воно ж 44-1) та 44-3 (воно ж 44-2), наказів Управління комунальної власності Чернівецької міської ради про включення цих приміщень до об`єктів для передачі в оренду, а також їх приведення в попередній стан, то ефективним і співмірним заходом забезпечення позову буде накладення заборони на вчинення будь- яких дій щодо відчуження чи надання в оренду вказаного майна та накладання арешту.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Враховуючи поведінку відповідачів по ігноруванню рішень судів 2018-2020 pp. у справі № 727/4986/17 та прав співвласників будинку, ігнорування власного свого ж рішення Чернівецької міської ради VI скликання 26.04.2012 № 499, та ігнорування рішення суду першої інстанції по цій справі від 18.09.2024 та постанови апеляційного суду від 04.11.24.

Таке забезпечення позову є розумним, обґрунтованим і адекватним, а такий захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. А в разі невжиття таких заходів однозначно виникнуть утруднення виконання або невиконання рішення суду.

На підставі викладеного, просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- накласти заборону передачи в оренду (користування) на 69/100 часток нежилих приміщень першого поверху в житловому будинку літ. А, які належать Територіальній громаді м. Чернівці () і складаються з нежитлових приміщень (44-1 - 44-7) 44-2 - 44-8, загальною площею 201,20 кв.м., та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

- накласти заборону відчуження на 69/100 часток нежилих приміщень першого поверху в житловому будинку літ. А, які належать Територіальній громаді м. Чернівці () і складаються з нежитлових приміщень (44-1 - 44-7) 44-2 - 44-8, загальною площею 201,20 кв.м., та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

- накласти арешт, на 69/100 часток нежилих приміщень першого поверху в житловому будинку літ. А, які належать Територіальній громаді м. Чернівці () і складаються з нежитлових приміщень (44-1 - 44-7) 44-2 - 44-8, загальною площею 201,20 кв.м., та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши клопотання про забезпечення позову, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що у серпні 2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про визнання незаконним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт та зобов`язання вчинити дії. Просить суд:

1. Визнати будівельні роботи на об`єкті - нежитлові приміщення № 44(2-8) в будинку АДРЕСА_1 - по влаштуванню двох дверних прорізів у допоміжному приміщенні вестибюля ХL до нежитлових приміщень 44-2, 44-3 та демонтаж віконного блоку у нежитловому приміщенні 44-4 з встановленням на його місце дверного блоку з влаштуванням бетонних сходинок з вулиці самочинним будівництвом.

2. Визнання незаконним та скасування дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ48, виданий Державною інспекцією архітектури та містобудування України 17.06.2024р. на реставрацію з пристосуванням будівлі по АДРЕСА_1 зі сторони АДРЕСА_2 .

3. Визнати незаконними та скасувати накази Управління комунальної власності Чернівецької міської ради від 22.07.2024р. № 254 «Про намір передачі майна в оренду» (із змінами) та наказ від 25.07.2024р. № 255 «Про включення об`єкта що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади до Переліку першого типу» (із змінами).

4. Зобов`язати Чернівецьку міську раду відновити допоміжне приміщення вестибюлю ХL ДО попереднього Стану, відповідно до технічного паспорту ЧОКБТІ від 10.06.2020, шляхом демонтажу влаштованих ними дверей у вестибюлі XL до нежитлових приміщень міської ради 44-2 та 44-3 та ліквідації (замурування.) дверних прорізів до цих приміщень.

5. Зобов`язати Чернівецьку міську раду відновити віконний проріз у приміщенні АДРЕСА_3 та демонтувати влаштовані двері та влаштовані під ними бетонні сходи.

6. Стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 03 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів поданих до суду, Управління комунальної власності Чернівецької міської ради виявило намір передати в оренду приміщення № (44-1)-(44-7) загальною площею 201,20 м2 за адресою АДРЕСА_1 та оголосило аукціон на майданчику проведення електронних торгів. Продаж в оренду намічено на 25 листопада 2024 року.

Відповідно до оголошення про проведення аукціону щодо передачі в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади за адресою: м. Чернівці, вул. Бандери Степана, 1, загальною площею 201,20 кв.м., вбачається що дата та форма проведення аукціону 25 листопада 2024 року, який проводиться шляхом проведення аукціону в електронній торговій системі Прозорро. Продажі.

Оприлюднення результатів торгів є їх завершальною стадією, наслідком якого є укладення договору оренди з переможцем.

Разом з тим, відповідно до частини одинадцятої статті 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Отже, існує пряма заборона процесуального закону щодо застосування забезпечення позову у вигляді дій, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Таким чином, при постановленні ухвали судом враховується заборонну норму ч. 11 ст. 150 ЦПК України, зокрема, те, що вжиття визначених судом заходів забезпечення буде мати наслідком припинення, відкладення, зупинення чи інше втручання у проведення аукціону (електронних торгів), що проводилися від імені територіальної громади (органу місцевого самоврядування).

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 674/648/21 (провадження № 61-15237св21), а також постанові Чернівецького апеляційного суду від 25 вересня 2024 року у справі №727/8870/24 (провадження №22-ц/822/863/24).

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. 149-151, 258-260, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити повністю в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Ю. О. Калмикова