Провадження № 2/537/1251/2024
Справа № 533/568/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечка І.І., за участю секретаря Скічко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

установив:

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором № 4347745 в розмірі 32 147 грн 22 коп. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 11.05.2019 між ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №4347745. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що ознайомився на сайті з повною іформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачені ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Також, ОСОБА_1 підтвердила, що до моменту підписання Договору позики вивчилацей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/ documents-license/, їх зміст, суть, об?єм зобов?язань Сторін та наслідки укладення цього Договору. 31.10.2019 між ТОВ «1 Безпесне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №1/31/10, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до Боржників. Відповідно до Реєстру Боржників № 1 від 31.10.2019 до Договору факторингу №1/31/10 від 31.10.2015 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32 934,5 грн. Згідно з умовами Договору позики Позичальник зобов?язується вчасно повернути Позику, сплатити відсотки за користування Позикою в порядку, визначеному цим Договором. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач лише частков виконав своє зобов?язання, оскільки після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідачі останній здійснив платежі на загальну суму 787,28 грн для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 31.10.2029 позивачем не здійснювалось нарахувань жодних штрафних санкцій. Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики №4347745 в розмірі 32 147 грн 22 коп. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів".

Ухвалою судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 21.06.2024 дана позовна заява, відповідно до ст. 31 ЦПК України, передана за підсудністю на розгляд до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.07.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

12.08.2024 від представника відповідача адвоката Глушко З.В. надійшов відзив, згідно вимог якого остання просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача зазначила, що позивачем не доведено факту перерахування коштів від ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" на рахунок ОСОБА_1 . Жодних документів про перерахування коштів матеріали справи не містять, позивачем подані лише договори та додатки до договорів. Сам по собі договір позики не свідчить про виконання позичальником обов`язку про перерахування коштів. Також, представник відповідача зазначила, що розрахунки, які наведені у позовній заяві суперечать розрахунку, наведеному у виконавчому написі № 185843, виданому 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. (рішенням суду від 19.04.2023 у справі № 552/1548/23 визнано таким, що не підлягає виконанню). У виконавчому написі від 17.06.2021 року сума боргу за Кредитним договором № 4347745 від 11.05.2019 вказана: 8 831,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 24 102,51 грн заборгованість за процентами. У витязі з реєстру боржників № 1 від 31.10.2019 року до Договору факторингу №1/31/10 від 31.10.2019 року сума боргу за Кредитним договором № 4347745 від 11.05.2019 вказана: 8 831,99 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 23 315,23 грн прострочена заборгованість за відсотками. Вказала, що документи, які подані позивачем в якості доказів є сумнівними, а відсутність виписки по рахунку унеможливлює перевірку доводів, що наводить позивач у поданому позові. Також, ОСОБА_2 вказала, що позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитних договорів було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу.

15.08.2024 представником позивача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Мельник І.С. через підсистему "Електронний суд" подано до суду відповідь на відзив відповідно до якого остання не погоджується з доводами відповідача, так як укладаючи договір відповідач погодилась з тим, що електронний підпис з одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди. Сторони узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Зауважила, що для укладення вищевказаного договору в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариства позичальником власноруч. Отже, у відповідності до умов договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладанні договорів. Тобто, укладання угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодилась з Правилами надання коштів при укладенні договору висловлено не було. Ніяких застережень або зауважень з боку відповідача, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору або додаткової угоди під час його підписання до суду не подано. Представник відповідача зазначила, що у випадку неповного розуміння умов Кредитного договору у відповідача була можливість відмовитися від підписання даного договору, якою вона не скористалась. Отже, підписавши договір, ОСОБА_1 засвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами. Зауважила, що відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки їй не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.08.2024 витребувано докази по справі.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.10.2024 витребувано докази по справі.

08.11.2024 до суду надійшла заява від представника відповідача адвокат Глушко З.В. відповідно до якої остання просила суд застосувати трирічний строк позовної давності до позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, з позовної заяви вбачається, що представник позивача просить справу розглядати без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити..

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про електрону комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 6 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Тобто, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

У ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію" визначено порядок укладення електронного договору, зокрема пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У Постанові КЦС ВС від 16.12.2020 року у справі № 561/77/19 зроблено висновок, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що 11.05.2019 між ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №4347745, згідно умов якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (пункт 1 договору).

Пунктом 2 вказаного договору передбачено, що сума позики - 8 832 грн; строк позики - 7 днів; базова процентна ставка/день 1,60 % (фіксований); дата надання позики 11.05.2019; дата повернення позики 18.05.2019; розмір процентів акційних у день 1,28%; розмір процентів на прострочену позику у день 2,70%; розмір процентів на позичу річних 467,20%; розмір процентів на прострочену позику річний 985,50%; вартість позики за весь строк на який видано позику 8,96%; вартість позики за весь строк, на який видано позику 791,35 грн; загальна вартість позики та процетів 9 623 грн 35 коп.

Відповідно до п. 4 договору вбачається, що позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/ documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачені ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/ documents-license/, їх зміст, суть, об?єм зобов?язань Сторін та наслідки укладення цього Договору.

Пунктом 5 договору передбачено, що цей договір укладено дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладанням електронного підпису одноразовим індифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 погодилась на укладення договору позики №4347745 від 11.05.2019, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором iqH4mJEYqd.

У Постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 зроблено висновок, що не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що договір про надання позики підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належним та допустимим доказом підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких доказів суду не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі N 404/502/18 (провадження N 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі N 732/670/19 (провадження N 61-7203 св 20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

За таких обставин судом встановлено, що між сторонами було укладено договір позики, згідно умов якого право позикодавця вимагати повернення наданих у позику грошових коштів, кореспондує обов`язок позичальника повернути отримані у позику кошти на умовах обумовлених укладеною між ними угодою.

При цьому, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов укладеного між ними договору.

Як встановлено судом, свій обов`язок згідно Договору позики №4347745 від 11.05.2019 ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" виконало у повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів ОСОБА_1 в розмірі 8 832 грн за реквізитами платіжної картки відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_2 за період з 11.05.2019 по 14.05.2019, наданою АТ КБ «ПриватБанк».

Також, з листа за підписом директора ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес» від 17.09.2024 №17/09-2024-4/ТНПП вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між останнім та ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" здійснило перерахування грошових коштів 11.05.2019 року в сумі 8 832 грн за номером платіжної картки № НОМЕР_1 , номер платежу № 90175.

Враховуючи вищевикладене, суд не бере до уваги доводи представника відповідача про те, що позивачем не доведено факту отримання ОСОБА_1 грошових коштів за договором позики №4347745 від 11.05.2019 у розмірі 8 832 грн.

Окрім, того як вбачається з розрахунку по договору позики від 11.05.2019, наданого ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів", ОСОБА_1 неодноразово вносились грошові кошти, в загальному розмірі 2 317 грн 52 коп, на погашення заборгованості за договором позики, що свідчить про визнання нею договірного зобов`язання.

Таким чином, ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" виконало свої зобов`язання за договором позики у повному обсязі, а саме надало відповідачу ОСОБА_1 позику у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а остання свої зобов`язання за договором позики виконує неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість за договором позики.

Судом встановлено, що 31.10.2019 між ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" було укладено договір факторингу №1/13/10 відповідно до якого за цим договором Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відетупити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконания зобов?язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за Позикою, процент за порушения грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржинків, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реестрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Ресстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід?ємною частиною цього Договору (п. 1.1.-1.2. розділу 1 «Предмет договору»).

Згідно п. 2 Додаткової угоди №1 до Договору факторингу №1/31/10 від 31.10.2019 вбачається, що в якості ціни продажу згідно Рєстру Боржників №1 від 31.10.2019 фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, що становить 838732,02 грн, без ПДВ.

З платіжного доручення №15679 від 04.11.2019 вбачається, що ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" здійснило оплату за відступлення прав вимоги за Договором факторингу №1/31/10 від 31.10.2019, шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 838732,02 грн на розрахунковий рахунок ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів".

Враховуючи вищевикладене, до ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами, зокрема і за договором позики №4347745, який укладено 11.05.2019 між ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" та ОСОБА_1 , що також підтверджується Актом прийому передачі Реєстру Боржників №1 від 31.10.2019 за Договором Факторингу № 1/31/10 від 31.10.2019 та витягом з Реєстру боржників №1 до Договором Факторингу № 1/31/10 від 31.10.2019.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики №4347745 від 11.05.2019 за період з 31.10.2019 по 30.04.2024 вбачається, що станом на 30.04.2024 загальна сума заборгованості за вказаним договором позики становить 32 147 грн 22 коп., з яких: 8 831 грн 99 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 315 грн 23 коп. сума заборгованості за відсотками.

Представником відповідача в обґрунтування заперечень проти позову було надано копію виконавчого напису № 185843, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на користь ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів", якому ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" на підставі Договору факторингу № 1/31.10 від 31.10.2019 року відступило право вимоги за Кредитним договором № 4347745 від 11.05.2019, укладеного між ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" та ОСОБА_1 .

З наданоного представником відповідача відзиву на позовну заяву вбачається, що остання не погоджується з розрахуноком заборгованості за договором позики №4347745 від 11.05.2019, оскільки він суперечить розрахунку, що наведений у виконавчому написі № 185843, виданому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., який в подальшому рішенням суду від 19.04.2023 у справі №552/1548/23 визнано таким, що не підлягає виконанню.

Однак вказані доводи представника відповідача суд до уваги не приймає, оскільки позивачем рішення суду від 19.04.2023 у справі №552/1548/23, яким визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню не надано, вказане позбавляє можливості суд дослідити відповідне рішення суду та встановити, чи не було однією з підстав визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, саме невідповідність суми наявної заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики та тією, що зазначена у відповідному виконавчому написі. Про неможливість надання вказаного рішення суду ні відповідачем, ні її представником суду не повідомлялося, клопотання про його витребовування, в зв`язку неможливістю самостійного отримання не подавалося.

Окрім того, як вбачається з листа приватного виконавця Гуріної Т.В. від 08.08.2024 №20686, на виконанні у приватного виконавця перебувало виконавче провадження №66439912 з виконання виконавчого напису № 185843 від 17.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на користь ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів". Виконавче провадження №66439912 закінчено. При виконачому провадженню було стягнуто та перераховано стягувачу коштів на користь ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" борг в розмірі 787 грн 28 коп, що підтверджується платіжними дорученнями № 1903 від 07.02.2022 та №4342 від 11.07.2022.

Як вбачається з вищевказаного розрахунку заборгованості, наданого позивачем, 28.02.2022 на погашення заборгованості за відсоками було зараховано 193 грн 64 коп., а 31.07.2022 було зараховано 593 грн 64 коп.

Враховуючи відсутність рішення про визання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, можливості встановити підстави його скасування та наявність чи відсутність зобов`язань у позивача повернути відповідачу відповідно ст. 1212 ЦК України стягнуті кошти, а також те, що відповідачем на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики, власних розрахунків не надано, то судом зазначений розрахунок заборгованості приймається, як достовірний.

Щодо застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у позові.

Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлена презумпція можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав.

Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

З умов договору позики вбачається, що перебіг трирічного строку давності розпочався з 19.05.2019 року та за звичайних обставин мав закінчитися 19.05.2022 року.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який було неодноразово продовжено та який діє на теперішній час.

15.03.2022 Верховною Радою України прийнято ЗУ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", який набрав чинності 17.03.2022.

Відповідно до п. 19 вищезазначено закону вбачається, що розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України були доповнені пунктом 19 в якому зазначалось, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Тобто, якщо за станом на 17.03.2022 строк позовної давності не сплинув, то його дія продовжується до закінчення воєнного стану в Україні.

Відповідно до п. 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023 вбачається, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 11.05.2019, з урахуванням п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в межах строку позовної давності.

Згідност. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідност. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання за договором позики виконує, в результаті чого заборгованість за договором позики № 4347745 від 11.05.2019 склала 32 147 грн 22 коп., то суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 3 028 грн.

Керуючись ст. 1-13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, , рах. № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за договором позики №4347745 від 11.05.2019 в розмірі 32 147 грн 22 коп. (тридцять дві тисячі сто сорок сім грн. 22 коп.), з яких: 8 831 грн 99 коп. (вісім тисяч вісімсот тридцять одна грн. 99 коп.) сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 315 грн 23 коп. (двадцять три тисячі триста п`ятнадцять грн. 23 коп.) сума заборгованості по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, , рах. № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк») судовий збір в розмірі 3 028 грн (три тисячі двадцять вісім 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.11.2024

Суддя І.І. Дядечко