Справа № 946/7110/19
Провадження № 2/946/156/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Баннікової Н.В.,

за участю секретарів судового засідання: Зубенко Л.М., Узун К.В., ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду міста Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення сум боргу,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення сум боргу за двома договорами позики в розмірі 362 422,75 грн.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 21.12.20216 року ОСОБА_4 (після зміни прізвища ОСОБА_5 ) отримала від неї за двома договорами позики грошові кошти в сумах 10000 дол.США та 3980 дол. США і 900 євро строком до 21.12.2017 року, на підтвердження чого власноруч склала відповідні розписки. Після настання терміну повернення боргу відповідач ніяких дій, які б підтверджували її наміри повернути борг, не вчинила, вимоги щодо сплати боргу в добровільному порядку не виконала, від спілкування ухиляється, в зв?язку з чим вона змушена звернутись до суду.

04.10.2019 р. по справі було відкрито провадження (суддя Швець С.М.) (а.с.37).

24.02.2020 р. відповідач подала до суду клопотання, відповідно до якого заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що піддає під сумнів справжність підпису у розписках, вважає, що розписки не містять дат отримання грошових коштів та реквізити сторін тощо (а.с.60).

Ухвалою суд від 16.03.2020 р. справу було прийнято до свого провадження суддею Банніковою Н.В. (а.с.63).

Ухвалою суду від 04.08.2020 р. за клопотанням відповідача по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу (а.с.118-119).

09.11.2020 р. справу було повернено до суду без проведення експертизи через нездійснення оплати перед проведенням експертизи відповідно до скерованого рахунку судовим експертом (а.с.124).

24.11.2021 року позивачка уточнила розмір позовних вимог та просила суд стягнути з відповідача грошові кошти в загальних сумах: 15 625, 45 доларів США та 1005,93 євро (а.с.143-144).

25.07.2022 р. позивачка подала до суду розрахунок суми позову, згідно якому зазначила, що 15 625,45 дол. США та 1005,93 євро складаються з: 1645,45 дол. США (3% річних за 1435 днів (з 20.12.2017 р. по 22.11.2021 р.) від суми боргу 13980 дол.США (10000 + 3980) та 13980 дол.США, 900 євро та 105,93 євро - 3 % річних за той же період).

Представник позивача та позивачка подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, уточнені позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Від відповідача по справі надійшла заява про відкладення справи через знаходження її на лікуванні за межами країни.

Разом з тим, враховуючи, що сторони по справи скористались своїми правами та обов`язками, подали до суду свої письмові пояснення/заперечення, докази, що справа розглядається судом з 2019 р., у задоволенні заяви відповідача про відкладення справи слід відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, викладені в ст. 203 ЦК України.

Згідно з правилом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорювані правочини).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

У відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з оригіналів двох розписок, 21.12.2016 р. між сторонами було укладено два договори позики, відповідно до яких ОСОБА_6 передала, а ОСОБА_4 отримала строком на 1 рік в борг грошові кошти в сумах 10 000 дол.США та 3 980 доларів США і 900 євро, і які зобов?язалась своєчасно повернути (а.с.81-82).

Отже, суд приходить до висновку, що між сторонами будо укладено договори позики, про що свідчять вказані розписки, і які складені відповідно до встановлених норм.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договорами позики розмір відсотків за користування грошовими коштами сторонами передбачено не було.

Так, згідно розрахунку, наданому позивачем, 15 625,45 дол. США та 1005,93 євро складаються з: 1645,45 дол. США (3% річних за 1435 днів (з 20.12.2017 р. по 22.11.2021 р.) від суми боргу 13980 дол.США (10000 + 3980) та 13980 дол.США, 900 євро та 105,93 євро - 3 % річних за той же період).

Разом з тим, за період з 20.12.2017 р. по 22.11.2021 р. становить 1433 дня прострочки.

Отже, виходячи з розрахунку суду, за одним з договорів позики від 21.12.2016 року підлягає сплаті відповідачем 4 448,76 дол. США і 1006 євро, з яких 3980 дол.США сума позики та 468,76 дол.США 3 % річних за 1433 днів (3980 х 3%/365 х 1433/100), 800 євро сума позики та 106 євро 3 річних (800х3%/365х1433/100). І за іншим договором позики від 21.12.2016 р.: 11 177,80 дол.США, з яких - з яких 10 000 дол.США сума позики та 1 177,80 (10000х3/365х1433/100) дол. США 3 % річних. А разом: 15 626,56 дол.США та 1006 євро.

Проте, згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч.1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, суд не може вийти за межі позовних вимог, тому задовольняє їх відповідно і в межах заявлених.

На підставі викладеного, оскільки відповідач свої зобов`язання щодо повернення грошових сум не виконав, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, відповідно до ст.141 ЦПК України (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 264, 267, 525, 526, 545, 1046-1049 ЦК України ст.ст.12, 13, 76-81, 82, 95, 133, 141, 258, 259, 272, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), за двома договорами позики від 21.12.2016 року грошові кошти в загальних сумах: 15 625, 45 доларів США та 1005,93 євро.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 4 444,09 (чотири тисячі чотириста сорок чотири гривні дев`ять копійок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення було виготовлено 29.04.2024 р.

Суддя: (підпис)Н.В.Баннікова

З оригіналом згідно: Н.В.Баннікова