Справа № 577/4611/24
Провадження № 2/577/1287/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Конотопа цивільну справу за позовною заявою виконавчого комітету Конотопської міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

Заст. міського голови м.Контопа Павлов Ю. звернувся до суду із вказаною позовною заявою та просить відібрати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав, у звязку з ухиленням батьків від виконання батьківських обовязків; передати дітей органу опіки та піклування Конотопської міської ради для подальшого влаштування та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 ч. від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_5 є матір`ю 03-х малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 є батьком 02-х малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, при цьому вихованням дітей займається ОСОБА_7 , яка є їх бабусею, проживає в кімнаті гуртожитку спільно зі своїм чоловіком та меншим сином, який на даний час працює в м.Київ.

Відповідачі не забезпечують дітей не купують продукти харчування, молочну суміш. Мати з 13.03.2024 р. за адресою реєстрації майже не з`являється, батьки проживають від дітей окремо. Матеріально дітей не забезпечують, здоров`ям та потребами дітей не цікавляться, на звернення медичних працівників не реагують, при цьому, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потребують додаткових занять з логопедом та психологом. Бабуся скаржилась, що ОСОБА_5 не лише залишила на неї новонародженого ОСОБА_10 , а й на те, що її дочка ніяким чином не сприяла влаштуванню дітей до дитячого садка, постійно при появі вдома вчиняє сварки та бійки, що є перешкодою гармонійному та повноцінному розвитку дітей. З батьками дітей проведено профілактичні бесіди щодо забезпечення належного виховання та утримання своїх дітей, попереджено про відповідальність, роз`яснено наслідки їх безвідповідального батьківства. Однак, висновків не зробили, тому у червні 2024 р. Конотопським міськрайонним судом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 притягнуто до відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків. 03.06.2024 р. до відділу звернувся батько ОСОБА_5 , який був занепокоєний неналежним використанням його дочкою дитячих коштів та просив вжити заходи щодо припинення виплат державної допомоги на дитину. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 11.07.2024 р. було прийнято рішення готувати матеріали для подання до суду позову про відібрання дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав. При розгляді питання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 поводили себе неадекватно, дозволяли собі нецензурну лайку та не реагували на зауваження. Орган опіки та піклування Конотопської міської ради вважає за доцільне відібрати малолітніх дітей у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав, оскільки вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків, що і змусило звернутися до суду.

Представник служби у справах дітей Конотопської міської ради Циганок І.В. позов підтримала та просить його задовольнити, фактично пославшись на викладені в позові обставини.

ОСОБА_5 заперечує задоволенню позову та пояснила, що діти доглянуті. Конфлікт з батьками пов`язаний із-за грошей.

ОСОБА_6 заперечує позовним вимогам, пояснив, що є військовослужбовцем, за дітьми доглядає дружина, якій надсилає кошти на їх утримання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.7-9). ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.8-9). Згідно висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради від 20.08.2024 р., вважають за доцільне відібрати у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 неповнолітніх дітей без позбавлення їх батьківських прав (а.с. 28-30). Відповідачі участі у вихованні дітей не приймають, матеріально не утримують, не цікавляться про стан їх здоров`я, ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.13-27), що підтвердили свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_7 .

Предметом судового розгляду є відібрання малолітніх дітей від батьків без позбавлення батьківських прав.

Спірні правовідносини регулюються Конвенцією про права дитини, ст.ст.150, 151, 155, 170,171 СК України, ст.ст.11,12,14 Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна особа має право на проживання в сім`ї. Особа може бути примусово ізольована від сім`ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом, згідно ч.3 ст.4 СК України.

Ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Зі змісту даної норми закону, підставою для відібрання дитини від батьків є: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоке поводження з дитиною, хронічний алкоголізм або наркоманія, експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва, інші випадки , якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Рішенням Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» (Страсбург, 18 грудня 2008 року), зокрема зазначено, якщо рішення про відібрання дітей мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Також може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Зокрема, потрібно з`ясувати чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного чи психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід також не можна виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних заходів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.

Виконавчий комітет Конотопської міської ради, як орган опіки та піклування зазначив, що умови проживання батьків та дітей, спосіб її життя, являють загрозу для здоров`я та нормального розвитку малолітніх дітей. Відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по належному догляду та вихованню своїх малолітніх дітей.

На думку суду, ці висновки виконкому не підтверджуються належними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчим комітетом Конотопської міської ради зроблено висновок від 20.08.2024 р., що за доцільне відібрати у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 неповнолітніх дітей без позбавлення їх батьківських прав, це відповідає інтересам дітей (а.с. 28-30).

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що зазначений висновок є необґрунтований, оскільки не містить в собі посилання на докази, які б підтвердили факт виникнення негативного впливу на потреби дітей.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази того, що залишення дітей у батьків є небезпечним для їх життя, здоров`я і морального виховання, діти у разі неналежного за ними догляду та виховання мають не задовільний стан здоров`я, їх розвиток не відповідає віку та вони мають якісь відхилення у такому.

Жодних доказів, а саме свідчень сусідів, та інших родичів, а також наявності медичних документів, висновків лікарів про стан здоров`я дітей, які б підтверджували те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не забезпечують дітей харчуванням, одягом, не виявляють до них батьківської турботи і тим самим ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, в матеріалах справи не має.

Суд зазначає, що виконавчий комітет на надав доказів того, чи зверталися відповідачі до місцевих органів влади з вимогами допомогти їм покращити свої житлові умови, шляхом надання матеріальної допомоги, або допомоги в сприянні їх працевлаштування.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків , встановлених Конституцією України.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 неналежно виконує батьківські обов`язки, за що у червні Конотопським міськрайонним судом останніх було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що позивачем не було надано доказів про застосування до відповідачки інших заходів, менш радикальних ніж відібрання дітей без позбавлення батьківських прав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено підстав для відібрання у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дітей без позбавлення батьківських прав, згідно зі ст.ст.170, 164 СК України, а також відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини справа «Савіни проти України», згідно з яким «саме той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків».

Суд також зазначає, що позивачем не надано доказів про застосування до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 інших заходів, менш радикальних, ніж відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, зокрема - надання відповідачам певної матеріальної, соціальної та консультативної допомоги.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду встановлено, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини.

Відповідно до Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. малолітня дитина не повинна, крім випадків коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що в справі немає переконливих доказів того, що відібрання дітей у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав буде сприяти інтересам дітей.

Тому враховуючи вік дітей, встановлені по справі обставини, суд вважає, що в інтересах дітей доцільним буде проживання разом з батьками. При цьому суд бере до уваги те, що саме батьки мають переважне право на особисте виховання дітей.

Таким чином, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , то позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідачів не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193 СК України, ст.ст. 1, 3, 5, 7, 9-13, 81, 89, 263-265, 273, 282, 354-355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області, юридична адреса м.Конотоп Сумської області, пр.Миру, 8, .

Відповідачка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце мешкання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП .

Повний текст рішення суду виготовлено 18 листопада 2024 року.

Суддя Гетьман В. В.