ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року

м. Харків

справа № 632/513/23

провадження № 22-ц/818/1250/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Куцай К.І.,

учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,

стягувач Акціонерне товариство «Райффайзен банк»,

боржник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», стягувач акціонерне товариство «Райффайзен банк», боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2024 року, у складі судді Кочнєва О.В.,-

встановив:

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, в якій просило замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні №72595483, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. 22.08.2023 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 72 467,75 грн боргу та 2684,00 грн. судового збору на підставі виконавчого листа, виданого Первомайським міськрайонним листом Харківської області на виконання рішення суду від 15.06.2023 року, яке 18.07.2023 року набуло чинності, на підставі укладеного між первинним кредитором (стягувачем у виконавчому провадженні) АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» договору відступлення права вимоги №114/2-64 від 20.10.2023 року, за яким права вимоги перейшли до вказаної особи, що необхідно їй для подальшого примусового стягнення вказаного боргу.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2024 року у задоволенні заяви заінтересованої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», стягувач акціонерне товариство «Райффайзен банк», боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні №72595483 відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Кредит-Капітал», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву товариства та замінити стягувача у виконавчому провадженні №72595483, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. 22.08.2023 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 72 467,75 грн боргу та 2684,00 грн. судового збору на підставі виконавчого листа, виданого Первомайським міськрайонним листом Харківської області на виконання рішення суду від 15.06.2023 року. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заміна сторони виконавчого провадження (стягувача) неможлива, оскільки розгляд вимог здійснювався виключно в межах боргу, який визнав суд своїм рішенням та який зазначений у виконавчому документі, а саме - 72467,75 грн, який прийняв до виконання приватний виконавець. Однак у реєстрі боржників від 25.10.2023 року до договору відступлення права вимоги №114/2-64 від 20.10.2023 року фігурує інша сума - 89997,71 грн, яка зазначена у додатку до договору ро відступлення прав вимоги до боржника, що є порушенням чинного законодавства. Крім того вважає помилковим висновок суду першої інстанції відносно того факту, що суду не відомо чи наявний борг з боку боржника станом на час подання відповідної заяви до суду, оскільки в зазначеному вище реєстрі боржників від 25.10.2023 року до договору відступлення права вимоги №114/2-64 від 20.10.2023 року зазначено, що остання оплата з боку боржника надійшла 30.09.2023 року, тобто після відкриття виконавчого провадження. Отже з боку боржника відбувся мінімум один платіж, дані про зарахування якого у заяві про зміну сторони виконавчого провадження, так само як і за даними виконавчого провадження не відображені, що може вказувати на те, що борг зменшився поза межами виконавчого провадження. Посилаються на той факт, що Товариство є правонаступником лише у виконавчому провадженні відкритому у справі № 632/513/23, тому доводи суду першої інстанції щодо різниці в сумах заборгованості, не є перешкодою для вирішення питання щодо процесуального правонаступництва в межах даного виконавчого провадження.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що суду не відомо, чи наявний борг з боку боржника станом на час подання відповідної заяви до суду, оскільки в зазначеному вище реєстрі боржників від 25.10.2023 року до договору відступлення права вимоги №114/2-64 від 20.10.2023 року зазначено, що остання оплата з боку боржника надійшла 30.09.2023 року, тобто після відкриття виконавчого провадження, дані про зарахування якого у заяві про зміну сторони виконавчого провадження, так само як і за даними виконавчого провадження не відображені, що може вказувати на той факт, що борг зменшився, причому поза межами виконавчого провадження. Також судом першої інстанції зазначено, що розгляд вимог здійснюється виключно в межах боргу, який визнав суд своїм рішенням та який зазначений у виконавчому документі (72467,75 грн), який прийняв до виконання приватний виконавець, оскільки у реєстрі боржників від 25.10.2023 року до договору відступлення права вимоги №114/2-64 від 20.10.2023 року фігурує інша сума (89997,71 грн), яка до вимог виконавчого провадження жодного відношення не має, є вільною інтерпретацією вимог до боржника між стягувачем та заявником.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2024 року зазначеним вимогам не відповідає.

Звертаючись до суду із заявою про заміну стягувача Товариство посилалось на те, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 червня 2023 року у цивільній справі № 632/513/23 було задоволено позовні вимоги АТ «Райффайзен банк». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Райффайзен банк» заборгованість за кредитним договором по програмі «Кредит готівкою» №014-RO-82-119402742 від 17.12.2021 року, враховуючи припинення дії договору між сторонами 25 січня 2023 року у розмірі 72 467,75, з яких 63 985,04 грн заборгованості за кредитом та 8 482,71 грн заборгованості за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Райффайзен банк» судові витрати у справі у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 2 684,00 грн. 20.10.2023 року між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги за договором №114/2-64 від 20.10.2023 року. У зв`язку з вищевикладеним, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просило суд замінити сторону стягувача з АТ «Райффайзен банк», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал».

Судом встановлені та підтверджуються матеріалами справи такі обставини.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 червня 2023 року у цивільній справі № 632/513/23 було задоволено позовні вимоги АТ «Райффайзен банк». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Райффайзен банк» заборгованість за кредитним договором по програмі «Кредит готівкою» №014-RO-82-119402742 від 17.12.2021 року, враховуючи припинення дії договору між сторонами 25 січня 2023 року у розмірі 72 467,75, з яких 63 985,04 грн заборгованості за кредитом та 8 482,71 грн заборгованості за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Райффайзен банк» судові витрати у справі у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Рішення набрало законної сили 18.07.2023 року.

22.08.2023 року відкрито виконавче провадження за виконавчими листами.

20 жовтня 2023 року між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-64 за яким АТ «Райффайзен банк» відступило права вимоги за кредитним договором №014-RO-82-119402742 від 17.12.2021 рокуна користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал».

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 378 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 від 09.10.2019 року №711/10368/2012, від 21.03.2018 року №6-1355/10.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Одночасно з цим колегія суддів враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У вказаній постанові Верховний Суд звертає увагу, що заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14 і суд касаційної інстанції у цій справі не вбачає підстав відступати від неї.

При вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження підлягає встановленню, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14 вересня 2022 року (справа №1519/2-1141/11)

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що строк пред`явлення до виконання у виконавчому листі встановлено три роки.

При цьому, з наданої до суду першої інстанції копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 серпня 2023 року вбачається, що виконавчий лист було пред`явлено до виконання , де він перебуває і на теперішній час.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Матеріали справи свідчать про те, що заявник звернувся із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні в межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Постановою від 22.08.2023 року відкрито виконавче провадження у справі № 632/513/23 виданого 26.07.2023 року на виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від15.06.2023 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен банк» заборгованість за кредитним договором по програмі «Кредит готівкою» №014-RO-82-119402742 від 17.12.2021 року, враховуючи припинення дії договору між сторонами 25 січня 2023 року у розмірі 72 467,75, з яких 63 985,04 грн заборгованості за кредитом та 8 482,71 грн заборгованості за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Райффайзен банк» судові витрати у справі у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 2 684,00 грн

Рішення суду не виконано.

20 жовтня 2023 року між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-64 за яким АТ «Райффайзен банк» відступило права вимоги за кредитним договором №014-RO-82-119402742 від 17.12.2021 рокуна користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал».

Сума заборгованості, щодо якої перейшло право вимоги, включає суму, що стягнута судом за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2023 року.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про відсутність підстав для заміни стягувача.

Виходячи з вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні № АСВП 72595483, відкритому на виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен банк» заборгованості за кредитним договором по програмі «Кредит готівкою» №014-RO-82-119402742 від 17.12.2021 року, у розмірі 72 467,75, з яких 63 985,04 грн заборгованості за кредитом та 8 482,71 грн заборгованості за відсотками, в тому числі судові витрати у справі у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до положень статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, у зв`язку з чим судове рішення першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового, про задоволення вимог про заміну стягувача.

Відповідно до ч. 1, ч. 13 ст. 141, п.п. «б», «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадках скасування або зміни судового рішення суд апеляційної інстанції здійснює новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції; розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 028,00гривні, якій підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367,368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2024 року скасувати і постановити нове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні, яке відкрито на підставі виконавчого листа, виданого на виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2023 року у справі № 632/513/23 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен банк» заборгованості за кредитним договором по програмі «Кредит готівкою» №014-RO-82-119402742 від 17.12.2021 року, враховуючи припинення дії договору між сторонами 25 січня 2023 року у розмірі 72 467,75, з яких 63 985,04 грн заборгованості за кредитом та 8 482,71 грн заборгованості за відсотками, в тому числі судові витрати у справі у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 2 684,00 грн, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь В Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір, сплачений за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 028,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 24 квітня 2024 року.