Справа № 214/4206/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

18 вересня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ковтун Н.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фартушної Є.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову на період навчання.

В обґрунтування позову позивач вказує, що її матір та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбу. На теперішній час шлюб між ними розірвано. 11.08.2023 позивач була прийнята на навчання згідно наказу №525-с в Криворізький державний педагогічний університет. Термін навчання за ступенем вищої освіти «бакалавр» триває по 30.06.20027. Як вказує позивач, на сьогодні, її матеріально повністю утримує мати, яка надає їй грошові кошти на інші її потреби та витрати. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для її навчання, незважаючи на те, що згідно з законодавством зобов`язаний це робити. Мати позивача не в змозі самостійно її утримувати, у зв`язку з чим позивач потребує матеріальної допомоги від свого батька. Оскільки відповідач відмовляється добровільно надавати їй матеріальну допомогу, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище, тому за захистом своїх майнових прав вимушена звернутися до суду.

Ухвалою суду від 09.05.2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем реєстрації. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.02.2006 року (а.с.4).

ОСОБА_1 досягла повноліття, однак продовжує навчання у Криворізькому Державному педагогічному університеті. Факультету мистецтв, художньо-графічного відділення денної форми навчання, термін навчання з 05.02.2024 по 30.06.2027, що підтверджується довідкою від 14.03.2024 №02/18-2-189 (а.с.3).

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

За змістом частин 1-3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 20 роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Нормою ст. 198 СК України обов`язок утримання дитини покладено на обох батьків, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідач, батько дитини, суду не надав.

Приписами ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, при викладених обставинах, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, з урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти в частці від доходу відповідача, а також враховуючи те, що нормою СК України встановлено обов`язок утримувати повнолітню дитину за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу, та керуючись ст. 182, 183 СК України, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову, а ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена, згідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1211,20 грн за подачу позовної заяви підлягає стягненню з відповідача по справі ОСОБА_2 на користь держави.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-289, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07.05.2024 року року та до закінчення ОСОБА_1 , навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне рішення не було вручене в день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги.

Відомості про сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.Г. Ковтун