Справа № 314/367/24
Провадження № 2/314/544/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

справа № 314/367/24;

провадження № 2/314/544/2024;

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач ОСОБА_2 ;

-третя особа ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів,

за участю: відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Левицької Ю.В.,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 25.01.2024 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.09.2021 по справі № 314/4161/21, на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони раніше перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.11.2022, шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачем ОСОБА_2 . На підставі судового наказу Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.09.2021 по справі № 314/4161/21, з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17.09.2021, і до досягнення дитиною повноліття. 10.01.2023 Саксаганським відділом ДРАЦС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) зареєстровано шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_7 . Позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що на його утриманні зараз перебуває ще одна малолітня дитина та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, він не може здійснювати виплату аліментів у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, у зв`язку з чим просить суд зменшити розмір аліментів до 1/6 частки від усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак при зверненні до суду з позовною заявою у позові зазначив, що просить справу розглянути без його участі, так як на даний час захищає Батьківщину та не має можливості бути присутнім у судовому засіданні, позовні вимоги підтримує.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили відмовити, на тих підставах, що зазначені у відзиві на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. Зауважили, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. аліментів. Проте, позивач не надав жодного доказу погіршення свого матеріального становища. Народження другої дитини це бажання дружини та чоловіка. Батько має утримувати своїх синів, і на сьогоднішній день має таку можливість, оскільки отримує заробітну платню, перебуває в лавах ЗСУ. Крім того, одружуючись вдруге, позивач розумів про те, яку відповідальність бере за свою нову дружину та свого новонародженого сина. На думку відповідача, матеріальний стан позивача надає можливість утримувати як першу дитину, так і другу, крім того, утримувати дружину, до досягненнядитиною трьох років.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, надала до суду відзив на позовну заяву, у якому вона підтверджує обставини викладені у позовній заяві та повністю підтримує позовні вимоги позивача, справу просить розглянути без її участі.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів для їх дослідження та доведення їх перед судом, тому з метою уникнення затягування розгляду справи, суд приходить до висновку, що учасники справи мали достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав щодо подання доказів. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

25.01.2024 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Ухвалою суду від 02.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням осіб. Залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Роз`яснено права сторін.

21.02.2024 від ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

11.03.2024 відповідач ОСОБА_2 надала до суду відзив на позовну заяву.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Вислухавши відповідача та його представника, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази по справі, суд,

встановив

сторони раніше перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.11.2022, шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачем ОСОБА_2 . На підставі судового наказу Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.09.2021 по справі № 314/4161/21, з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17.09.2021, і до досягнення дитиною повноліття. 10.01.2023 Саксаганським відділом ДРАЦС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) зареєстровано шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_7 . Позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що на його утриманні зараз перебуває ще одна малолітня дитина та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, він не може здійснювати виплату аліментів у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, у зв`язку з чим просить суд зменшити розмір аліментів до 1/6 частки від усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Проте, окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та не свідчить про погіршення матеріального стану.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 року справа № 565/2071/19.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторони раніше перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.11.2022, шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано.

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачем ОСОБА_2 .

Відповідно до судового наказу Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.09.2021 по справі № 314/4161/21, з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17.09.2021, і до досягнення дитиною повноліття (арк.с. 9-10).

10.01.2023 Саксаганським відділом ДРАЦС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) зареєстровано шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (арк. с. 8)

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_7 (арк. с. 7).

На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що на його утриманні зараз перебуває ще одна малолітня дитина та дружина, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, у зв`язку з чим, він не може здійснювати виплату аліментів у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та просить суд зменшити розмір аліментів до 1/6 частки від усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку.

Сам факт перебування на утриманні позивача двох малолітніх дітейта дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, не є підставою для зміни розміру стягуваних з нього аліментів та не може бути співмірним із звуженням прав та інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, є неконкретизованими та непідтвердженими жодними доказами необхідність захисту потреб членів нинішньої родини.

Таким чином, посилання позивача на зміну сімейного та матеріального стану, як на підставу для зменшення розміру аліментів, не є суттєвими та не дають достатніх та беззаперечних підстав для задоволення позову.

Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, позивачем суду надано не було, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дитини не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Судові витрати.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача у разі відмови в позові.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 181, 192 СК України, ст.ст. 4-6, 13, 15, 48, 51, 76-81, 83, 89, 141, 158, 175, 258-259, 268, 273, 354-356 ЦПК України, суд, -

вирішив:

у задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 01.05.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

01.05.2024