Справа № 462/3220/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Кмошик С.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити, що його частка у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/5 частини. Свої позовні вимоги мотивує тим, шо відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 26.04.2002 року, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 83,7 кв.м., належала на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Перераховані співвласники приходяться позивачу ОСОБА_3 : ОСОБА_4 - брат, ОСОБА_5 - мати, ОСОБА_2 - сестра, ОСОБА_7 - племінниця. Після смерті матері позивача ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина за законом відносно її частки в праві приватної спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 прийняли спадкоємці першої черги, діти померлої: позивач ОСОБА_3 , брат позивача ОСОБА_4 , сестра позивача ОСОБА_2 та сестра позивача ОСОБА_8 . Також вищезазначеними особами було укладено заяву про визначення частки спадкодавця ОСОБА_5 у спільній сумісній власності у розмірі 1/5 частини квартири і державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Палажій Г.В. 05.09.2005 року їм було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частки від частки майна спадкодавця ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача ОСОБА_4 .. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, згідно якого ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_3 все своє майно. Спадщину після смерті брата позивач прийняв, однак в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не зміг по причині відсутності державної реєстрації права власності спадкодавця ОСОБА_4 щодо 1/20 частини квартири згідно виданого 05.09.2005 року свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 . Тому ОСОБА_3 звернувся з позовом до суду і рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 17.02.2016 року за ним було визнано право власності на 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті брата ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла племінниця позивача ОСОБА_9 , після смерті якої відкрилася спадщина за законом відносно її частки в праві приватної спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Однак на даний час ніхто із спадкоємців ОСОБА_10 не прийняв спадщину після її смерті. На даний час позивач ОСОБА_3 вирішив відчужити свою частку в даній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , однак при зверненні з цього питання до нотаріуса йому було роз`яснено про неможливість вчинення такої нотаріальної дії по причині невизначення розміру його частки в праві приватної спільної сумісної власності на квартиру. В позасудовому порядку вирішити дане питання не виявилось можливим, тому позивач був змушений звернутися до суду. Просить позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30.04.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічно наведеним у позовній заяві, просить позов задоволити.

В судовому засіданні відповідачка проти задоволення позову не заперечила.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч.1 ст.5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

В силу ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Квартира належить сторонам на праві приватної, спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру /а.с. 6/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.03.2005 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , яка була співвласником квартири АДРЕСА_1 /а.с. 8/.

На час смерті останній належала 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , яку успадкували її діти ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом та копією спадкової справи № 171 спадкодавця ОСОБА_5 /а.с. 9, 10, 11/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.08.2014 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 , який був співвласником квартири АДРЕСА_1 /а.с.12/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 07.02.2019 вбачається, що 06.02.2019 померла ОСОБА_11 , яка була співвласником квартири АДРЕСА_1 /а.с. 8/.

На даний час співвласниками квартири АДРЕСА_1 залишились позивач ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_2 , також співвлвсником квартири є ОСОБА_8 , яка успадкувала 1/20 частки квартири після смерті матері ОСОБА_5 .

Між тим частки позивача ОСОБА_3 та відповідачки ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на вищевказану квартиру є не визначеними, що змусило позивача звернутися до суду, оскільки останній має намір відчужити належне йому майно.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Разом з тим, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 372 ЦК України, передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Пленум Верховного Суду України у п.5постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснив, що при відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Враховуючи вищенаведені норми, та те, що в позасудовому порядку сторони не змогли вирішити питання щодо визначення ідеальних часток, суд приходить до висновку про задоволення позову та визначення за позиваче 1/5 частки у квартирі АДРЕСА_1 .

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст 16, 319, 321, 356, 368, 372 ЦК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток спільної сумісної власності задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_3 належить 1/5 частки у квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний см. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Постигач О.Б.

Оригінал рішення