ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8090/24 Справа № 226/283/24 Суддя у 1-й інстанції - Рибкін О. А. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
УХВАЛА

11 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун Віталій Анатолійович, на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 04 червня 2024 року у справі за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію,

встановив:

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 04 червня 2024 року позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» задоволені частково.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., подав апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 липня 2024 року з суду першої інстанції витребувана цивільна справа, яка надійшла до Дніпровського апеляційного суду 01 серпня 2024 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року апеляційна скарга залишена без руху, з наданням заявнику строку для усунення недоліків у вигляді сплати судового в сумі 2 906,88 гривень.

06 вересня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Сакун В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в якому заявник порушує питання про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення по справі, посилаючись на те, що відповідно до протоколу № 21 від 05 серпня 2024 року Регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Донецької області проводиться примусова евакуація, де ведуться бойові дії, в тому числі у м. Мирноград Донецької області. В місті триває комендантська година з 15 години до 11 години, відсутні банківські установи та банкомати, поштові відділення зв`язку, електро-водопостачання відсутнє, телефонний та інтернет зв`язок працює з суттєвими перебоями. Вказані обставини унеможливлюють отримати пенсію позивачу та сплатити судовий збір. Звертає увагу, що відповідач захищає житлові права в аспекті спору за надання послуг теплопостачання. Вважає, що з огляду на всі ці обставини у сукупності є необхідність у відстроченні сплати судового збору до винесення рішення по суті.

Вирішуючи вказане клопотання виходжу з наступного.

Згідно ч. 1, 3 ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти росії» («Shishkov v. russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20) зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Отже, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Наведені заявником обставини не можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору ОСОБА_1 , оскільки вказані обставини не передбачені нормами чинного законодавства. При цьому заявник не обґрунтовує підстави для відстрочення сплати судового збору відповідним майновим станом, який унеможливлює сплату судового збору у визначеному апеляційним судом розмірі та не надає докази, які підтверджують майновий стан скаржника.

Враховуючи зазначене, клопотання адвоката Сакун В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги підлягає залишенню без задоволення.

Тому ОСОБА_1 пропонується сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2 906,88 гривень.

Відповідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на зазначене, процесуальний строк, наданий на виконання вимог ухвали Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., підлягає продовженню на строк не більше десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали з наданням скаржнику можливості подати до апеляційного суду платіжний документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 127 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката Сакун Віталія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху на строк не більше десяти днів, з дня вручення копії цієї ухвали.

Повторно роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання вимог ухвали суду, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Суддя Дніпровського апеляційного суду О.І. Корчиста