18.04.2024 227/3009/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 квітня 2024 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Притуляка С.А.

за участю секретаря судового засідання Свіонтек В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Добропільський міський центр соціальних служб, -

ВСАТНОВИВ:

Орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначено, що на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування в службі у справах дітей Добропільської міської ради перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Добропільської міської ради від 13.12.2021 року № 51 дитину було влаштовано на виховання та спільне проживання до прийомної родини. За час перебування дитини в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської ради з 12.06.2020 року по 13.12.2021 року, біологічна мати дитину не відвідувала, здоров`ям та життям дитини не цікавилась. В період з 2021-2023 року фахівці центру соціальних служб неодноразово відвідували ОСОБА_3 за місцем її проживання, але вона неохоче йде на контакт, відмовляється від співпраці, не приймає будь-якої допомоги та не сприйняв рекомендації і пора щодо мінімізації складних життєвих обставин, від допомоги в оформленні групи інвалідності відмовляється. До служби у справах дітей ОСОБА_4 не зверталась, дитиною не цікавилась, нічого не зробила, щоб повернути її на виховання у родину. Сама ОСОБА_2 проживає разом із матір`ю та має проблему з ногами, самі вони живуть на пенсію у 2000 грн. Сама ОСОБА_2 зазначає, що спілкується із сином раз в місяць в телефонному режимі. Рішенням комісії по захисту прав дітей Добропільської міської ради було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина. На підставі вищезазначеного, представник позивача звернувся до суду із відповідним позовом.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.11.2023 року було прийнято позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.01.2024 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання сторони, третя особа та їх представники не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду. Від представника третьої особи надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис № 43 від 21.02.2014 року, а його батьками зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.02.20214 року. (а.с.10)

Згідно наказу служби у справах дітей Добропільської міської ради № 134 від 01.09.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було взято на первинний облік, як дитину позбавлену батьківського піклування. (а.с.11)

Відповідно до рішення служби у справах дітей Добропільської міської ради № 51 від 13.12.2021 року, про доцільність передачі прийомним батькам малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , служба у справах дітей вирішила передати дитину прийомним батькам з обов`язковим влаштуванням до загальноосвітнього навчального закладу за місцем проживання. (а.с.12)

Також було досліджено рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради № 531 від 08.12.2021 року, в якому біло прийнято рішення про влаштування з 13.12.2021 року до прийомної сім`ї ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на виховання та спільне проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також покладено на прийомних батьків персональну відповідальність за життя, здоров`я, фізичний, духовний і моральних розвиток дитини, навчання, створювання належних умов для розвитку їх природних здібностей, підготовки дитини до самостійного життя. (а.с.13-14)

Рішенням виконкому Добропільської міської ради № 376 від 08.09.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. (а.с.15)

Згідно акту про факт передачі дитини від 13.12.2021 року, ОСОБА_1 було передано на виховання до прийомної сім`ї. (а.с.16)

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.07.2021 року у справі 227/1485/21, позовну заяву органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради було задоволено частково, у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було відібрано малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав. (а.с.19-22)

Згідно довідки директора Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добопільської міської ради № 107 від 15.08.2023 року, вбачається, що за весь час перебування неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в закладі, біологічна мати не відвідувала та не цікавилася життям та здоров`ям сина. (а.с.26)

Також згідно довідки цього ж центру № 108 від 15.08.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради з 12.06.2020 року по 13.12.2021 року. (а.с.27)

У листі Добропільського міського центру соціальних служб Добропільської міської ради № 94 від 21.08.2023 року, родина ОСОБА_2 перебувала під соціальним супроводом Добропільського міського центру соціальних служб згідно наказу директора № 57 від 19.06.2020 року з 19.06.2020 року по 02.12.2020 року. Під час супроводу родині було надано комплекс соціальних послуг згідно плану, які були направлені на подолання складних життєвих обставин. У грудні 2020 року було прийнято рішення, щодо виведення даної родини з-під соціального супроводу, як таку, що не виконує умови договору та соціального супроводу. (а.с.28)

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання родини ОСОБА_2 від 14.09.2023 року, вбачається, що комісія вважає, що для дитини відсутні умови для проживання та всебічного розвитку. ОСОБА_2 підписувати акт відмовилася. (а.с.9)

У висновку виконкому Добропільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що з метою соціального захисту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.6-7)

Висновок є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не проявляє відносно своєї дитини турботи та піклування, не проявляє зацікавленості в її долі, що свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом ч. 1 ст. 164 СК України, суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Тлумачення цієї норми права дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях.

Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

З наведених норм вбачається, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Суд наголошує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що судом було встановлено, що відповідач належним чином свої батьківські обов`язки не виконує, постійно нехтує сімейними цінностями, дитину було передано до прийомної сім`ї та усі обов`язки щодо виховання та утримання дитини виконує нова родина, а дитина фактично позбавлена батьківського піклування зі сторони матері, остання не вчиняла жодних дій з повернення дитини після її відібрання за рішенням суду, а тому суд доходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що повною мірою відповідатиме інтересам малолітньої дитини.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 76, 81, 95, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 5, 7, 15, 60, 141, 150, 155, 157, 164, 180 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради (, адреса знаходження: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83), в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про позбавлення батьківських прав, третя особа - Добропільський міський центр соціальних служб (, адреса знаходження: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83) - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її малолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.А. Притуляк

18.04.24