Справа №155/757/24
Провадження №2-з/155/6/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Яремчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Степанюк Майя Ярославівна, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Капітан Михайло Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2024 року позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Степанюк М.Я. звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Капітан Михайло Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович.

Одночасно з позовною заявою стороною позивача подано до суду заяву про забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем та зареєстрованого в реєстрі за №134766, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Капітаном Михайлом Володимировичем в межах виконавчого провадження №67662106 або здійснюватиметься у майбутньому іншим органом з примусового виконання рішень (державним чи приватним виконавцем) в межах іншого виконавчого провадження, до відповідної події, яка передбачена ч. 7, 9 ст. 158 ЦПК України.

На обґрунтування необхідності вжиття таких заходів забезпечення позову позивач посилається на те, що 10 червня 2021 року за №134766 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. видано виконавчий запис, яким стягнуто з нього заборгованість у розмірі 150050,00 гривень кредитної заборгованості в користь ТзОВ «ФК ФОРТ». На даний час виконаний напис перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Капітана М.В. Останній 19 квітня 2024 року виніс постанову про арешт коштів боржника, на один з яких позивачка отримує пенсію, а інший вона використовує для видаткових операцій. Представник позивача зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову дасть приватному виконавцю правові підстави для надіслання банку платіжних вимог для списання коштів з поточних рахунків позивача, як боржника, на користь відповідача, як стягувача, і повернення сторін зобов`язання у попередній стан. Таке списання потім змушуватиме позивача звертатися до суду з позовом про повернення в натурі безпідставно набутого майна на підставі ст. 1212, 1213 ЦК України з мотивів, що підстава на якій воно було набуте (оспорюваний виконавчий напис нотаріуса) згодом відпала (такий напис визнаний судом таким, що не підлягає виконанню).

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 01 травня 2024 року відкрито провадження по даній цивільній справі.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про забезпечення позову, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Учасники справи в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Так, заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що предметом позову є оскарження виконавчого напису від 10 червня 2021 року за реєстровим №134766, а примусове стягнення за спірним виконавчим написом може призвести до незаконного стягнення з позивача грошових коштів.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову.

Спосіб забезпечення позову, який обрано позивачем, передбачено п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в аналогічних справах, зокрема, у постановах від 06 квітня 2020 року у справі №203/1491/19 та від 29 квітня 2020 року у справі №285/2445/18.

Нормою ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу і, як передбачено ст. 90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 заявила вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. щодо стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» заборгованості в сумі 150050,50 гривень.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилається на те, що вказаний виконавчий напис, вчинений без дотримання вимог чинного законодавства, зокрема ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса.

Заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, заявником викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі невжиття таких заходів, а зазначені позивачем підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами.

Виходячи зі специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого напису нотаріуса.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом, як вид забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи також вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, приймаючи до уваги предмет позову суд вважає обґрунтованими вимоги про забезпечення позову, оскільки за викладених заявником обставин невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та у випадку задоволення позовних вимог повернення належних позивачу коштів, на які буде звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднене та вимагатиме значних зусиль позивача, а тому заява про забезпечення позову є підставною.

Поряд з цим, суд забезпечує позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем та зареєстрованого в реєстрі за №134766, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Капітаном Михайлом Володимировичем лише в межах виконавчого провадження №67662106. Відтак, заяву про забезпечення позову суд задовольняє частково.

Вжиття заходів забезпечення позову, за переконанням суду, буде достатнім для досягнення мети зазначеного заходу до вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Керуючись ст. 149-154, 158 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Степанюк Майя Ярославівна, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Капітан Михайло Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем та зареєстрованого в реєстрі за №134766, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Капітаном Михайлом Володимировичем в межах виконавчого провадження №67662106.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали невідкладно направити приватному виконавцю виконавчого округу Волинської області Капітану Михайлу Володимировичу для виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» (місто Київ, Солом`янська площа, 2, офіс №102-Б, ).

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.