З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
25 квітня 2024 року
Справа № 521/3365/24
Провадження № 2/521/3202/24
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Федорова А.В.,
Учасники справи:
Відповідач Хаджибейська районна адміністрація Одеської міської Ради
Відповідач ОСОБА_2
Третя особа ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс плюс»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс», про визнання основним квартиронаймачем та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовною заявою ОСОБА_1 до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс», про визнання основним квартиронаймачем та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме просив: - визнати ОСОБА_1 основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 ; - зобов`язати Хаджибейську районну адміністрацію Одеської міської адміністрації укласти з ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 ; - визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 ; - викликати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для судового розгляду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (у зв`язку із відсутністю відомого місця проживання); - здійснити розподіл судових витрат.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом.
09 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про закриття підготовчого провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі в судове засідання не з`явились повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, відзиву та заяву про поважність причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, у судове засідання не з`явилась.
Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради із заявою про переоформлення особового рахунку та внесення змін до договору найму житлового приміщення (квартири) АДРЕСА_1 у зв`язку із смертю його батька, ОСОБА_4 - основного квартиронаймача.
Листом вих. № 161 від 16 січня 2024 року Хаджибейська районна адміністрація Одеської міської ради відмовила позивачу, зазначивши, що переоформлення особового рахунку та внесення змін до договору найму житлового приміщення може відбуватись тільки за згодою наймача, членів його сім`ї та наймодавця, а оскільки у квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то для вирішення порушеного питання необхідна їх згода.
Квартира АДРЕСА_1 належить до державного житлового фонду та користування нею здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення з ОСОБА_4 , а обслуговування цього будинку здійснює ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс Плюс».
У квартирі АДРЕСА_1 , проживав зі своїми батьками: батьком - ОСОБА_4 та матір`ю - ОСОБА_5 .
Родинний зв`язок підтверджуються Свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 , виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої рай адміністрації виконкому Одеської міської ради 23 березня 1999 року.
25 травня 2005 року був розірваний шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу від 25 травня 2005 року серія НОМЕР_2 .
16 липня 2005 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , про що свідчить Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3 від 16 липня 2005 року.
При цьому колишня дружина ОСОБА_2 , а також дочка, ОСОБА_3 , яка народилась пізніше, у квартирі АДРЕСА_1 , хоча і були зареєстрованими, але ніколи не проживали.
Згідно Довідки про склад сім`ї та реєстрації № 1443 від 23 липня 2018 року зазначені 5 осіб, які зареєстровані у спірній квартирі, а саме:
-ОСОБА_4 (відповідальний), 1929 р.н.;
-ОСОБА_2 (невістка), 1967 р.н.;
-ОСОБА_1 (син), 1961 р.н.;
-ОСОБА_3 (онука), 2007 р.н.;
-ОСОБА_5 (дружина), 1937 р.н.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 (Додаток 6).
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5 .
-ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 03 грудня 1981 року;
-ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована 25 грудня 1991 року (колишня дружина позивача);
-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована 15 серпня 2007 року (донька позивача).
Після смерті батьків позивач продовжував проживати за вказаною адресою, здійснює ремонтні роботи, здійснює оплату комунальних платежів, про що свідчать квитанції про сплату комунальних послуг.
Колишня дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 ніколи не проживали за цією адресою, про що складено Акт про фактичне проживання особи від 17 жовтня 2023 року, що засвідчена начальником Дільниці № 2 ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс Плюс».
Відсутність проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою квартири додатково підтверджується заявами сусідів:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт громадянина України № НОМЕР_6 , дійсний до 29 червня 2027 року, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт громадянина України НОМЕР_7 , що виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 03.12.997 р., яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до їх свідчень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ніколи не проживали в даній квартирі, в утриманні житла участі ніколи не брали та не беруть, особистих речей в квартирі немає, квартирою вони не цікавляться.
Перешкод в користуванні жилим приміщенням ані позивач, ані інші члени сім`ї їм не чинили.
Основним квартиронаймачем обліковується померлий батько позивача ОСОБА_4 , про що свідчить Витяг з особового рахунку ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс Плюс» вих. № 12 від 08 січня 2024 року.
ОСОБА_2 після розірвання у 2005 році шлюбу з позивачем не є членом сім`ї наймача, а крім цього ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_3 постійно не проживали та не проживають у квартирі.
Квартира не приватизована та факт реєстрації за цією адресою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушує право позивача на користування квартирою, він позбавлений після смерті батьків можливості оформити особові рахунки на своє ім`я, що є неможливим без згоди зареєстрованих осіб, а також приватизувати квартиру.
За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює мови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або п`яти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до статті 6 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення.
Таким чином, відносини, які виникають у зв`язку з наймом житла, що перебуває у державній або комунальній власності, регулюються ЖК України та іншими нормативними актами житлового законодавства (частина 1 статті 3 ЖК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, шо випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
При визначенні кола членів сім`ї наймача, відповідно до вимог частини другої статті 64 ЖК України, слід брати до уваги, що такими є особи, які належать до членів сім`ї наймача, а інші можуть бути визнані такими, якщо доведуть наявність необхідних для того обставин. Зокрема, це особи, які постійно проживають з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини другої статті 64 ЖК України, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем.
Згідно зі ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
Згідно статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За змістом частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою шляхом визнання ОСОБА_1 основним квартиронаймачем, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав позивача.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом II групи безстроково згідно Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія № 721554.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави в розмірі 1211,20 гривень.
Керуючись ст. ст. 16, 526, 611, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13, 141, 263, 265, 272, 280 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позовну заяву ОСОБА_1 до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс», про визнання основним квартиронаймачем та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням- квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Визнати ОСОБА_1 основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Хаджибейську районну адміністрацію Одеської міської адміністрації укласти з ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду у повному обсязі складено 25 квітня 2024 року.

СУДДЯ В. К. Гуревський