"29" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди,
22.08.2023 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 500000,00 грн. та суму сплаченого судового збору.
Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 24 березня 2021 року між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір оренди №24.03.2021 року. Відповідно до умов цього Договору ФОП ОСОБА_4 передає відповідачу в строкове платне користування майно, визначене у акті приймання передачі. Відповідно до п. 5.1 Договору, орендар повинен сплачувати орендну плату з моменту передачі майна в оренду до моменту його повернення орендодавцеві. Відповідно до п. 5.2 Договору, розмір орендної плати визначається у актах приймання - передачі майна в оренду. ФОП ОСОБА_4 передала в оренду майно відповідачу по вісьмох актах приймання - передачі. У зв`язку з військовим станом, незрозумілою ситуацією по платоспроможності відповідача та з метою зменшення розміру судового збору, позивач заявляє вимоги у межах суми 500000,00 грн., тому розрахунок заборгованості здійснюється позивачем лише по одному акту приймання - передачі. Згідно акту приймання - пере-ачі №252 від 16.09.2021 року, відповідач повинен був сплачувати орендну плату за добу у розмірі 1728,31 грн. З дати передачі майна в оренду по сьогоднішній день минуло 697 дів. Заборгованість становить 1728,31*697 = 1204632,07 грн. 03.08.2021 року. 03 серпня 2021 року ФОП ОСОБА_4 відступила ФОП ОСОБА_3 право вимоги до відповідача за договором оренди №24.03.2021 року від 24 березня 2021 року. 08 червня 2023 року ФОП ОСОБА_3 відступила ФОП ОСОБА_1 право вимоги до відповідача за договором оренди №24.03.2021 від 24 березня 2021 року.
Ухвалою суду від 28 серпня 2023 року, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
На підставі ухвали суду від 02 лютого 2024 року залучено ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) у якості третіх осіб без самостійних вимог в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором оренди.
Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви разом з доданими до неї документами, адресована відповідача, повернулась з відміткою «за закінченням терміну зберігання», станом на 17.05.2023 року, відповідач процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Згідно ст. 760 ЦК України, Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму.
Відповідно до ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.
Згідно ст. 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. . Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Згідно ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. Законом можуть бути встановлені максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна. Якщо до спливу встановленого законом максимального строку найму жодна із сторін не відмовилася від договору, укладеного на невизначений строк, він припиняється зі спливом максимального строку договору. Договір найму, строк якого перевищує встановлений законом максимальний строк, вважається укладеним на строк, що відповідає максимальному строку.
Судом встановлено, що 24 березня 2021 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено Договір оренди №24.03.2021, відповідно до умов якого, орендодавець передає орендарю за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування передається індивідуально визначене майно виробничо - технічного призначення, що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості.
Згідно п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору, Об`єкт оренди передається орендареві для використання у власній господарській діяльності виключно за цільовим призначенням без права передачі в суборенду.
Місце використання об`єкту оренди: АДРЕСА_3 .
Ціна, строк та перелік майна, що передається в оренду визначається у специфікаціях та/або актах приймання - передачі майна, що є невід`ємною частинами цього Договору.
Відповідно до п. 5.1 Договору, за користування об`єктом оренди орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю плату з моменту передачі майна в оренду до моменту його повернення орендодавцеві. Розрахунки здійснюються наступним чином: перший платіж - на умовах 100% передплати суми оренди за розрахунковий період, наступні платежі- на умовах 100% передплати суми оренди за розрахунковий період, що здійснюються не пізніше як за 5 днів до початку розрахункового періоду. Розрахунковий період дорівнює один місяць (30 днів).
Договір укладено на невизначений строк. Строк кожної окремої оренди визначається у специфіках та/або актах приймання - передачі орендованого майна. У будь - якому випадку договір діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. (пункт 7.2 Договору)
Згідно акту приймання - передачі №252 від 16 вересня 2021 року, орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду майно, наведене в переліку, з відновлювальною вартістю 402235,00 грн., вартість оренди за добу якого становить 1728,31 грн., термін оренди з 21 вересня 2021 року по 20 жовтня 2021 рік (а. с. 29)
03 серпня 2021 року між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 укладено Договір про відступлення права вимоги №03/08, відповідно до умов якого, первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги до фізичної особи ОСОБА_2 , що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором оренди №24.03.2021 від 24 березня 2021 року, укладеним між первісним кредитором та боржником. (а. с. 22)
Згідно п. 1.2 Договору, за цим договором новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за Основним договором.
Оплата винагороди за відступлення права вимоги по цьому договору не здійснюється. (п. 2.1 Договору)
Згідно акту приймання - передачі №1 до договору про відступлення права вимоги №03/08 від 03 серпня 2021 року, ФОП ОСОБА_4 передала, а ФОП ОСОБА_3 прийняла право вимоги належного виконання всіх зобов`язань за договором оренди №24.03.2021 року від 24 березня 2021 року до ОСОБА_2 (а. с. 20)
08 червня 2023 року між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 укладено Договір про відступлення права вимоги №08/06, відповідно до умов якого, первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги до фізичної особи ОСОБА_2 , що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором оренди №24.03.2021 від 24 березня 2021 року, укладеним між первісним кредитором та боржником. (а. с. 32)
Згідно п. 1.2 Договору, за цим договором новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за Основним договором.
Оплата винагороди за відступлення права вимоги по цьому договору не здійснюється. (п. 2.1 Договору)
Згідно акту приймання - передачі №1 до договору про відступлення права вимоги №08/06 від 08 червня 2023 року, ФОП ОСОБА_3 передала, а ФОП ОСОБА_1 прийняла право вимоги належного виконання всіх зобов`язань за договором оренди №24.03.2021 року від 24 березня 2021 року до ОСОБА_2 (а. с. 30)
Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зі змісту Договорів про відступлення прав вимог вбачається, що його сторонами фактично здійснено передачу одній від одної невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у ФОП ОСОБА_4 щодо ОСОБА_2 на момент укладення Договору про відступлення прав вимог від 03 серпня 2021 року, у договорі не зазначено.
Разом з тим, виходячи зі змісту Договорів відступлення прав вимоги, за цими договорами новий кредитор стає кредитором за договором оренди №24.03.2021 року.
Згідно до ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.
Відповідно до ст. 770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється.
Аналізуючи наведені норми Закону, слід дійти висновку, що лише новий власник речі (новий кредитор) переданої у найм, має право передавати таку річ орендарю та набуває права і обов`язки наймодавця за договором оренди, відсутність доказів набуття новим кредиторо права власності на річ, переданої в оренду, зумовлює право вимагати новим кредитором виконання обов`язку орендаря (боржника), яке діяло на момент відступлення прав вимог.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищевикладене, оскільки в матеріалах справи відсутні будь - які докази набуття права власності ФОП ОСОБА_1 на річ, яка передана в оренду за договором №24.03.2021. від 24 березня 2021 року, у договорі про відступлення прав вимоги №08/06 сторонами договору не визначено дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди є необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача.
Враховуючи наведене та керуючись ст., 512, 514, 759-770 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
У задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 29.04.2024 року.
Учасники справи:
Позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 );
Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 );
Третя особа - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 );
Третя особа - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ).
Суддя -