справа № 198/67/24
провадження № 2/0198/84/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області

у складі судді Гайдар І.О.,

за участю

секретаря судових засідань Довгопол О.М.,

представника позивачки адвоката Грицая В.О. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача адвоката Мовчана О.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт Юр`ївка Павлоградського району Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН», третя особа Павлоградська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про припинення права оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Адвокат Грицай В.О., який діє від імені позивачки ОСОБА_1 , 23.02.2024 звернувся до суду з позовною заявою про скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, вчиненого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачці на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:0361, розташована на території Юр`ївської селищної ради Юр`ївського району Дніпропетровської області.

Як виходить з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відносно вказаної земельної ділянки за відповідачем ТОВ «Лан» зареєстровано інше речове право право оренди, яке виникло на підставі укладеного 29.10.2014 між ОСОБА_1 та товариством договору.

Рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 12.10.2021 задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «ЛАН» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом повернення земельної ділянки позивачці з користування товариства, оскільки договір від 29.10.2014 є неукладеним через відсутність волевиявлення позивачки на його підписання.

Разом з тим, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишається запис про реєстрацію права оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0361, що в свою чергу порушує право власності позивачки на майно.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить скасувати запис від 03.04.2015 № 9326480 про реєстрацію іншого речового права права оренди, яке зареєстровано на підставі укладеного 29.10.2014 між позивачкою та ТОВ «ЛАН» договору.

Ухвалою від 26.02.2024 позов залишений без руху, представнику позивача наданий строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк недоліки позову усунуті.

01.03.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

02.04.2024 представником позивачки подано заяву про зміну предмету позову, якою він просив припинити право оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0361, що зареєстровано на підставі укладеного 29.10.2014 між позивачкою та ТОВ «ЛАН» договору, запис про реєстрацію іншого речового права від 03.04.2015 № 9326480.

10.04.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник ОСОБА_1 адвокат Грицай В.О. в судовому засіданні позовні вимоги (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник ТОВ «ЛАН» адвокат Мовчан О.В. в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог через обрання неналежного способу захисту та застосувати строк позовної давності.

Представник третьої особи Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд без участі представника, задоволення позовних вимог залишив на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, доходить таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 037076, виданого Новов`язівською сільрадою 27.08.2001 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1282, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0361, розташована на території Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області.

ТОВ «Лан» користувалось вказаною земельною ділянкою на підставі договору оренди від 29 жовтня 2014 року, згідно з умовами якого орендодавець ОСОБА_1 надала, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 15 років.

03.04.2015 державним реєстратором Юр`ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області здійснено реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки, номер запису про інше речове право 9326480, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іншого речового права (а.с. 13).

Однак, рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області у справі № 198/771/19 встановлено факт того, що ОСОБА_1 не підписувала договір оренди землі від 29.10.2014, тобто не виявляла волю на його укладення (а.с. 67-70).

Під час розгляду іншої справи № 198/217/21 Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області з огляду на обставини, встановлені у справі № 198/771/19, зробив висновок, що вказаний договір оренди є неукладеним, тому земельна ділянка повинна бути повернута ОСОБА_1 , адже знаходиться у фактичному користуванні ТОВ «ЛАН» без установлених законом підстав (а.с. 11-12).

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

Так, рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області у справі № 198/771/19 встановлено ту обставину, що ОСОБА_1 договір від 29.10.2014 не укладала та не підписувала, згоди та повноважень на його укладення й підписання іншій особі не надавала, а в рішенні Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області у справі № 198/771/19 зроблено висновок, що вказаний договір є неукладеним.

Отже, правовідносини за договором оренди землі від 29.10.2014 між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛАН» не виникли.

Необхідно відмітити, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23).

У цій справі під час звернення із позовом представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Грицай В.О. вказував, що рішеннями судів встановлено факт безпідставного користування відповідачем належною позивачці земельною ділянкою через неукладеність договору оренди землі від 29.10.2014. Тому під час подання позову просив скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди ТОВ «ЛАН», але потім змінив предмет позову та просив припинити таке право.

Разом з тим, суд зауважує, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22)).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23) зроблено висновок, що такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім. Належним способом захисту прав орендодавця, який вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.

Суд звертає увагу на те, що ні позивачка, ні її представник позовних вимог про визнання відсутнім права оренди не заявляли, звернувшись натомість з вимогою про припинення права оренди, якого за їх же твердженням не існує.

Таким чином, вимога (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) про припинення права оренди не є належним способом захисту порушеного права, тому в задоволенні позову належить відмовити.

Крім того, статтею 12, 13 та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено здійснення судочинства на засадах змагальності сторін, в межах заявлених особою вимог і на підставі поданих доказів, а також обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, стороною позивача не подано жодного доказу на підтвердження того, що державний реєстратор відмовив у вчиненні будь-якої реєстраційної дії, пов`язаної з речовими правами на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0361, з підстав наявності запису про державну реєстрацію права оренди землі за ТОВ «ЛАН», тобто не подано доказів порушення належного власнику права користування, володіння або розпорядження нерухомістю.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог по суті, заява представника відповідача про застосування позовної давності не розглядається.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКППО НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» (адреса місцезнаходження: 51323, Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, с. Новов`язівське, вул. Центральна, буд. 9, код ЄДРПОУ 30155244), третя особа Павлоградська районна державна адміністрація (адреса місцезнаходження: 51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Центральна, 98, ), про припинення права оренди земельної ділянки відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 01 травня 2024 року.

Суддя І. О. Гайдар