Провадження № 2др/522/58/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Кніш Д.А.,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси області від 03 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 різницю між повним розміром матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, та страховим відшкодуванням в розмірі 109 906,38 грн., заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., судові витрати на залучення спеціаліста у розмірі 3465,00 грн., судові витрати у виді сплати судового збору 2172,60 грн.

05.04.2024 року адвокат Румянцев О.Г. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 750,00 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за його відсутності, заяву просив задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Від представника відповідача адвоката Афоніна О.В. до суду надійшла заява про залишення без розгляду заяви позивача про розподіл та відшкодування судових витрат. В заяві адвокат Афонін О.В. вказав на те, що заява позивача підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з недотриманням позивачем вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, а саме не подання до кінця судових дебатів у справі доказів понесення судових витрат та заяви про намір звернення до суду за розподілом судових витрат протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду.

Від представника позивача адвоката Румянцева О.Г. до суду надійшли заперечення на заяву представника відповідача, в яких адвокат вказав на те, що заявляв про намір звернення до суду за розподілом витрат в судовому засіданні після надання пояснень по суті спору. На підтвердження своїх доводів представник позивача надав копію протоколу судового засідання від 07.02.2024 року, згідно якого він дійсно повідомляв суд про намір стягнення судових витрат після ухвалення рішення суду по суті спору. Вказував на неможливість вирішення цього питання разом з ухваленням рішення суду, оскільки договором про надання правової допомоги встановлена погодинна оплата в якості винагороди адвоката.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 03 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між повним розміром матеріальної шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 109 906,38 (сто дев`ять тисяч дев`ятсот шість) гривень 38 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат у вигляді витрат на залучення спеціаліста в розмірі 3465 (три тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2 172,66 (дві тисячі сто сімдесят дві) гривень 66 копійок.

У задоволені решти вимог відмовити.

При винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат за правничу допомогу.

За заявою позивача судом вирішується питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Позивачем до заяви про розподіл судових витрат надано копії договору про надання правової допомоги від 03.07.2023, Акт прийому-передачі надання правової допомоги № 01 від 18.07.2023, акт № 02 від 04.04.20204.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Однак, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України (Постанова КЦС ВС від 31.08.2023 № 824/20/23 (61-6611ав23)

Суд, дослідивши заяву про розподіл судових витрат, приходить до висновку про часткове задоволення заяви про розподіл судових витрат.

Суд вбачає, що заявлені позивачем 14000 грн. витрат на правову допомогу є неспівмірними витратами з огляду на складність вказаної справи та обсягу виконаних робіт, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення у розмірі 10000 грн.

Виходячи з вищевикладеного, суд задовольняє частково заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Керуючись ст.ст.133, 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Румянцева Олександра Геннадійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

У задоволені решти вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення до Одеського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 29.04.2024 року.

Суддя Р. Д. Абухін

24.04.24