Справа № 128/3836/24
Провадження № 22-ц/801/2286/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 рокуСправа № 128/3836/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Копаничук С.Г., Медвецького С.К.,

за участі секретаря судового засідання Луцишина О.П., представника Стрижавської селищної ради Вінницького району Форостяної О.М. та адвоката Парпальос В.В., представника ОСОБА_1 адвоката Тиховського М.О., розглянувши апеляційну скаргу Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 23 вересня 2024 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправними, скасування рішень та скасування записів про земельні ділянки,

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправними, скасування рішень та скасування записів про земельні ділянки.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову у даній цивільній справі, в якій просить суд забезпечити позов шляхом заборони Стрижавській селищній раді Вінницького району Вінницької області вчиняти дії, спрямовані на використання, відчуження, передачу у володіння та користування третім особам земельних ділянок з кадастровими номерами :07:006:0123 та :07:006:0124; заборони державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання, скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :07:006:0123 та :07:006:0124; заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації, на припинення, зміни права, іншого речового права щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :07:006:0123 та :07:006:0124.

В обґрунтування заяви зазначив, що спірні земельні ділянки відповідачем можуть бути поділені, об`єднані чи їх може бути надано в користування іншим особам з метою перешкоджання позивачу у захисті та відновленні його порушеного права та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23 вересня 2024 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :07:006:0123 та :07:006:0124, що розташовані на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Заборонено державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :07:006:0123 та :07:006:0124, що розташовані на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду представник Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Форостяна О.М. подала апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі просила скасувати ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 23 вересня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Тиховський М.О. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану увалу суду - без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, поновлення порушених прав, за захистом яких позивач звернувся.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тлумачення статей 152, 153 ЦПК України свідчить, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу. Суд повинен враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

З позовної заяви та клопотання про забезпечення позову вбачається, що між сторонами дійсно існує спір щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :07:006:0123 та :07:006:0124, за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Стрижавська селищна територіальна громада, смт. Стрижавка, у звязку з чим у ОСОБА_1 існують обґрунтовані побоювання, що відповідачем вказані земельні ділянки можуть бути поділені, об`єднані, відчужені тощо з метою перешкоджання позивачу у захисті та відновленні його порушеного права.

Встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, та врахувавши, що вказаний спосіб забезпечення є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність забезпечення позову.

Задоволення заяви про забезпечення позову не являється фактичним вирішенням справи по суті і не порушує права відповідача, а лише обмежує його у здійсненні права на вчинення реєстраційних дій та відповідно розпорядження земельною ділянкою.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Стрижавській селищній раді Вінницького району Вінницької області вчиняти дії, спрямовані на використання, відчуження, передачу у володіння та користування третім особам земельних ділянок з кадастровими номерами :07:006:0123 та :07:006:0124; заборони державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання, скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :07:006:0123 та :07:006:0124; заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації, на припинення, зміни права, іншого речового права щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :07:006:0123 та :07:006:0124, обраний спосіб є співмірним із заявленими позовними вимогами, незастосування цих заходів може призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що в силу положень статей 149-153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області про забезпечення позову від 23 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: С.Г. Копаничук С.К. Медвецький