Єдиний унікальний номер: 375/908/24
Провадження № 2/379/314/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шабрацького Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Гопкало О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тараща цивільну справу за позовом Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «ПУМБ»» звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у сумі 107817,57 грн. та судові витрати в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, 03.11.2020 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 на підставі кредитного договору № 601 видано кредит у сумі 87624,92 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.04.2024 складає 107817,57 грн. грн.

Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість погашена не була.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 601 від 03.11.2020 в розмірі 107817,57 грн., з яких 83659,79 грн. сума заборгованості за кредитом; 26,92 грн. сума заборгованості за процентами, 24130,86 грн.- заборгованість за комісією.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 10.07.2024 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 12.08.2024року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась про місце, дату, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку,

02.08.2024 року від відповідача ОСОБА_1 до суду через систему « Електронний суд» надійшла заява про приєднання документів та розгляд справи у її відсутність. З поданої заяви вбачається, що відповідач позов не визнає, вважає що відсутні правові підстави для його. Вказує, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва визнано виконавчий напис, вчинений 27.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. зареєстрованим у реєстрі за № 23677 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ « Перший Український Міжнародний банк» заборгованості в сумі 100592,78 грн., таким що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 03.11.2020між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 601. Договір складається з підписаної сторонами заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 03.11.2024 № 601 (а.с.7 на звороті).

Підписанням паспорта споживчого кредиту відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. (а.с.8)

Підписавши заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодна; всі умови ДКБО їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Відповідно до договору банк зобов`язався надати відповідачці на споживчі потреби кредит у розмірі 587624,62 грн. зі строком користування протягом 48 місяців, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, розмір процентної ставки: 0,01 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості, який становить 1,99 %.

АТ «ПУМБ» в повному обсязі виконало взяті на себе зобов`язання в частині надання кредиту, натомість відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30.04.2024 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 601 від 03.11.2024 складає 107817,57 грн., з яких 83659,79 грн. сума заборгованості за кредитом; 26,92 грн. сума заборгованості за процентами, 24130,86 грн.- заборгованість по комісії (а.с. 20-21)

01.05.2024 АТ «ПУМБ» звернувся із письмовою вимогою про погашення заборгованості по кредитному договору в загальному розмірі 107817,57 грн. не пізніше 30 днів з дня отримання повідомлення. (а.с. 16 на звороті-17).

Однак, відповідач вимогу не задовольнила, погашення заборгованості не здійснила.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із рішення Голосіївського районного суду Київської області від 20.062022 у цивільній справі № 752/28569/21, виконавчий напис нотаріуса №23677 вчинений 27.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. - визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Суд зазначає, що скасування рішення про стягнення боргу за кредитним договором, яким виступає і зокрема виконавчий напис нотаріуса, за своєю суттю не позбавляє кредитора права на захист порушеного, на його думку, права у суді.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частини другої статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 набрав чинності 10.06.2017. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Отже, позивачем доведено розмір заборгованості за кредитним договором № 601 від 03.11.2020 у сумі 83659,79 грн. за тілом наданого кредиту, у сумі 26 грн. 92 коп. за відсотками.

Відтак в цій частині позов підлягає задоволенню.

Керуючись наведеними нормативними приписами, враховуючи правову позицію, сформовану ВП ВС у справі № 496/3134/19, умову договору (пункт 5) про встановлений розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості (1,99%) суд оцінює як нікчемну.

Тому у задоволенні позову у частині стягнення з відповідача 24130 грн.86 коп. заборгованості за комісією суд відмовляє.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 107817,92 грн. 97 коп, а задоволено на суму 83686 грн. 71коп., тобто на 77,61% (83686,71 х 100 : 107817,57).

За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1880 грн. 02 коп. судового збору (2422,40 х 77,61 %).

На підставі наведеного, відповідно до ст. 509, 526, 610, 612, 625, 629, 1054 ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265, 279, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», , юридична адреса м. Київ, вул. Андріївська, 4, заборгованість у сумі 83686,71 грн. (вісімдесят три тисячі шістсот вісімдесят шість гривень 71 копійку).

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», , юридична адреса м. Київ, вул. Андріївська, 4, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1880,02 грн. (одну тисячу вісімсот вісімдесят грн. ) 02 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», , юридична адреса м. Київ, вул. Андріївська, 4;

Відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

Суддя Таращанського районного суду Київської області Григорій ШАБРАЦЬКИЙ