Єдиний унікальний номер 341/2063/24
Номер провадження 2/341/694/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 листопада 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув заочно у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

УСТАНОВИВ

Представниця Ткаченко М. в інтересах ТзОВ «Коллект центр» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У позові просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором від 22.03.2019 № 500815350 у розмірі 34374,48 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,0 грн та судовий збір у розмірі 3028,0 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання за угодою № 500815350, у зв`язку з чим у неї виникла загальна заборгованість на суму 34374,48 грн. Також, зазначила, що відповідно до протоколу від 18.08.2022 № 2/2022 позачергових загальних зборів АТ «АЛЬФА-БАНК» змінено найменування банку з АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК». Просить вважати документацію на підтвердження перерахування кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором, сформовану, видану АТ «СЕНС БАНК» та додану до позову, належною та достатньою для підтвердження факту виконання умов кредитного договору зі сторони кредитодавця.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження. Судове засідання призначено на 31.10.2024.

Представниця позивача у позові просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка у судове засідання 31.10.2024 не з`явилась, хоч про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками надіслані на офіційну зареєстровану адресу відповідачки. Відповідачка документи не отримала, матеріали повернулись до суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а. с. 67).

Судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки на 15.11.2024.

У судове засідання 15.11.2024 відповідачка не з`явилась, хоча вважається повідомленою про розгляд справи. На адресу місця реєстрації відповідачки надсилалась судова повістка-повідомлення щодо розгляду справи.

Таким чином, відповідачка вважається належним чином повідомленою. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідачка не скористалась, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилала. Ходом розгляду справи не цікавилась. У судові засідання не прибувала.

Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, оскільки відповідачка вважається повідомленою про судове засідання, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавала, а представниця позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

22.03.2019 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 на підставі анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «АЛЬФА-БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК» укладено угоду № 500815350 (далі Договір).

Відповідно до акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту від 22.03.2019 № 500815350 АТ «АЛЬФА-БАНК» приймає пропозицію ОСОБА_1 на укладення угоди про надання споживчого кредиту від 22.03.2019 № 500815350, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Умови споживчого кредиту: сума кредиту 32182,41 грн; процентна ставка % річних 23,0%, тип ставки фіксована; строк кредиту 36 місяців. Всі відносини між позичальником та банком, що не врегульовані цією угодою, регулюються договором. Договір визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом додатково до тих, що вказані в угоді. Його діюча редакція розміщена за адресою www.alfabank.com.ua. Угода є невід`ємною частиною договору. Угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту та надання кредиту відповідно до умов угоди та договору (а. с. 5 зворот).

Згідно з паспортом споживчого кредиту, підтверджується, що: тип кредиту споживчий кредит; сума/ліміт кредиту 32182,41 грн; строк кредитування 36 місяців; процентна ставка, відсотків річних 23,0%; тип ставки фіксована; загальні витрати за кредитом 12665,21 грн; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 44847,65 грн (а. с. 7).

Відповідно до графіку платежів (додаток № 1 до угоди про надання кредиту від 22.03.2019 № 500815350) підтверджується, що сума платежу за розрахунковий період 44847,65 грн; погашення суми кредиту 32182,41 грн; проценти за користування кредитом 12665,24 грн; реальна річна процентна ставка 23,0% (а. с. 6 зворот).

Факт перерахування коштів відповідачці у розмірі 32182,41 грн підтверджується меморіальним ордером від 25.03.2019 № 2721850 (а. с. 8 зворот).

Крім того, надано виписки по особовому рахунку за період з 22.03.2019 до 17.05.2021, з яких підтверджується нарахування заборгованості, періодичне погашення відповідачкою заборгованості тощо до травня 2021 року (а. с. 9-21).

Відповідно до розрахунку заборгованості підтверджується, що загальна заборгованість за кредитним договором від 22.03.2019 № 500815350 станом на 17.02.2021 складає 29756,16 грн, з яких: за кредитом 23566,33 грн; за відсотками 6189,80 грн (а. с. 22).

17.05.2021 між ТзОВ «АЛЬФА-БАНК» та ТзОВ «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС» укладено договір факторингу № 2, за умовами якого ТзОВ «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором (а. с. 25-27).

Згідно з витягом з додатку 1-1 до договору факторингу від 17.05.2021 № 2 підтверджується, що у боржниці ОСОБА_1 наявна заборгованість за договором від 22.03.2019 № 500815350, а саме: розмір заборгованості за основною заборгованістю на дату укладення договору 23566,33 грн; розмір заборгованості процентів та комісії за кредитом на дату укладення договору 6189,80 грн; загальний розмір заборгованості 29756,13 грн (а. с. 30).

18.05.2021 між ТзОВ «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС» та ТзОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 18-05/21, за умовами якого ТзОВ «Вердикт капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором (а. с. 31-33).

Згідно з витягом з додатку 1-1 до договору факторингу від 18.05.2021 № 18-05/21 підтверджується, що у боржниці ОСОБА_1 наявна заборгованість за договором від 22.03.2019 № 500815350, а саме: розмір заборгованості за основною заборгованістю на дату укладення договору 23566,33 грн; розмір заборгованості процентів та комісії за кредитом на дату укладення договору 6189,80 грн; загальний розмір заборгованості 29756,13 грн (а. с. 38).

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Вердикт капітал» станом на 10.01.2023 підтверджується, що розмір заборгованості станом на дату розрахунку (10.01.2023) складає 34374,48 грн. Розмір нарахованих відсотків на дату кінця нарахування включно (24.03.2022) 4618,35 грн (а. с. 23).

10.01.2023 між ТзОВ «Вердикт капітал» та ТзОВ «Коллект центр» укладено договір № 10-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТзОВ «Коллект центр» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором (а. с. 39-41).

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Коллект центр» станом на 10.09.2024 підтверджується, що загальний розмір заборгованості за договором станом на 10.09.2024 складає 34374,48 грн (а. с. 24).

Згідно з витягом з додатку 3 до договору факторингу від 10.01.2023 № 10-01/2023 підтверджується, що у боржниці ОСОБА_1 наявна заборгованість за договором від № 500815350, а саме: розмір заборгованості за основним зобов`язанням 23566,33 грн; розмір заборгованості за нарахованими процентами 10808,15 грн; загальний розмір заборгованості 34374,48 грн (а. с. 45).

Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Так, у Договорі містяться конкретні умови використання коштів, зокрема відсоткові ставки, з якими відповідачка ОСОБА_1 ознайомилась і які прийняла шляхом підписання відповідного Договору.

Отже, суд установив, що відповідачка була ознайомлена з указаними у вищевказаному Договорі умовами користування кредитними коштами і на них погодилась.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1077 ЦК України установлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, право вимоги за Договором від АТ «АЛЬФА-БАНК» перейшло до ТзОВ «Коллект центр» на підставі договорів факторингу від 17.05.2021 № 2 та від 18.05.2021 № 18-05/2021, договору від 10.01.2023 № 10-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.

Ураховуючи викладене, суд установив, що позов обґрунтований невиконанням з боку ОСОБА_1 умов Договору від 22.03.2019 № 500815350, у зв`язку з чим у неї виникла загальна заборгованість за цим Договором на суму 34374,48 грн.

Розмір заборгованості позивач обґрунтував наданими письмовими доказами: зокрема розрахунками заборгованості за Договором, копіями підписаних відповідачкою анкети-заяви, оферти на укладення угоди про надання кредиту від 22.03.2019 № 500815350, акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту від 22.03.2019 № 500815350, графіку платежів, паспорта споживчого кредиту, виписки по особовому рахунку від 22.03.2019 до 17.05.2021, копіями договорів факторингу від 17.05.2021 № 2 та від 18.05.2021 № 18-05/2021, копією договору від 10.01.2023 № 10-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги тощо.

Водночас ОСОБА_1 відзиву, будь-яких пояснень чи доказів, які б спростовували вимоги позову, суду не надала.

З огляду на принцип змагальності та відсутність будь-яких доказів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св 19).

Також, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правової допомоги від 01.07.2024 № 01-07/2024, укладеним між ТзОВ «Коллект центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс», заявкою на надання юридичної допомоги від 05.07.2024 № 333, витягом з акта № 1 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 року, платіжною інструкцією від 12.09.2024 № про оплату ТзОВ «Коллект центр» на користь адвокатського об`єднання «Лігал ассістанс» юридичних послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,0 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 3028,0 грн (а. с. 1).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 128, 141, 178, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-274, 279-280, 284, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за Договором від 22.03.2019 № 500815350 у розмірі 34374,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,0 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028,0 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19 листопада 2024 року.

Учасники:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, ;

відповідачка ОСОБА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ