ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8138/24 Справа № 219/6003/2013-ц Суддя у 1-й інстанції - Феняк О. Р. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Бондар Я.М.,

за участю секретаря Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №219/6003/2013-ц за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого документа,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»,

на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 17 червня 2024 року,

встановив:

У квітні 2024 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі за текстом АТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа по справі № 219/6003/13-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що 17 жовтня 2013 року по справі №219/6003/2013-ц був виданий виконавчий документ за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на користь АТ КБ «Приватбанк», який знаходився на примусовому виконанні у Бахмутському відділі державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та 22 травня 2020 року був повернений без виконання.

Згідно отриманої від Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відповіді від 12 березня 2024 року, виконавчий документ на виконанні у вказаному відділі не перебуває.

Вважає, що оригінал виконавчого листа по справі № 219/6003/2013-ц втрачений, тому заявник змушений звернутися до суду з даною заявою.

Враховуючи викладене, заявник просить видати дублікат виконавчого документу, виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області по справі №219/6003/2013-ц.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 17 червня 2024 року у задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого документа відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 17 червня 2024 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву АТ КБ «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого документа.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції про сплив строків пред`явлення виконавчого документа до подання заяви про видачу дублікату виконавчого листа є помилковими, оскільки, станом на дату повернення виконавчого листа стягувачу 22 травня 2020 року діяла редакція Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 30 листопада 2016 року, відповідно ч. 1, 5 ст. 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Відповідно п.п 5,7 Прикінцевих та перехідних положень закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній з 05 жовтня 2016 року виконавчі документи видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, виконавчі дії здійснення яких розпочато до набрання чинності цим законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, після набрання чинності цим законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. У разі повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документу до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

При цьому посилається, що судом першої інстанції не було враховано, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану Законом України № 2129-ІХ від 15 березня 2022 року відповідно розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, згідно підпунктом 4 якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки строк на пред`явлення виконавчого документа перервався 24 лютого 2022 року та на час звернення до суду заявника не є пропущеним, вважає висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви АТ КБ «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 219/6003/2013-ц неправомірним.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, прийнявши до уваги, що питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання, установивши, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 219/6003/2013-ц сплинув до подання заяви про видачу дублікату виконавчого документа, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа у справі №219/6003/2013-ц.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2013 року по справі №219/6003/2013-ц позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі в розмірі 72 558,85 гривень, судовий збір у сумі 725,59 гривень.

На виконання вказаного рішення Артемівським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист на стягнення заборгованості та судового збору.

Згідно листа Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №10873 від 12 березня 2024 року виконавчий лист №219/6003/2013-ц, 2/219/2208/2013, виданий 13 листопада 2013 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк», перебував на виконанні в відділі. 11 жовтня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП №57408588. На підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 22 травня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Більш детальна інформація відсутня, у зв`язку зі знищенням під час пожежі усієї документації відділу внаслідок незаконних військових дій російської федерації. З 24 лютого 2022 року згідно Наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відділ переведено на дистанційну роботу, евакуація виконавчих документів з приміщення відділу за адресою: АДРЕСА_1 , не проводилась. Згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчого провадження з критеріями пошуку по всій Україні зазначений вище виконавчий документ на виконанні в жодному відділі державної виконавчої служби не перебуває.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції апеляційний суд виходить з наступного.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (рішення у справі «Шмалько проти України», від 20 липня 2004 року, заява №60750/00).

Відповідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно п. 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року № 8 зазначив, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документа. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Відповідно постанови Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №263/4331/18 «сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено». Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19.

З матеріалів справи вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду першої інстанції із заявою про видачу дублікату виконавчого листа. У своїй заяві заявник зазначив про відсутність оригіналу виконавчого документу у нього, оскільки оригінал виконавчого листа з державної виконавчої служби на адресу стягувача не надходив, у зв`язку з чим повторно на виконання до виконавчої служби не пред`являвся.

Таким чином, виконавчий лист, виданий Артемівським міськрайонним судом Донецької області 13 листопада 2013 року по справі № 219/6003-2013-ц, відсутній у відділі державної виконавчої служби та у стягувача, тобто «сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено» (постанова Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №263/4331/18). При цьому, ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документа.

Відмовляючи у видачі дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув до подання цієї заяви і заявником не порушується клопотання про поновлення цього строку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

За змістом статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) дійшла висновку, що, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

З відповіді відділу державної виконавчої служби вбачається, що 22 травня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

У пункті 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 2016 року зазначено, що виконавчі документи видані, до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим же Законом.

Отже, станом на 26 листопада 2019 року законодавцем вже було встановлено, що у разі повернення виконавчого документа, строк повторного пред`явлення його до виконання становить три роки.

З наведеного слідує, строк повторного пред`явлення виконавчого документу від 13 листопада 2013 року по справі № 219/6003/2013-ц до виконання спливав 22 травня 2023 року, тобто вже на час коли на всій території України діяв воєнний стан, який діє і до цього часу.

Разом з тим, згідно підпункту 4 пункту 10-2 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповненого Законом України від 15 березня 2022 №2129-ІХ, який набрав чинності 26 березня 2022 року, тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Таким чином, враховуючи приписи підпункту 4 пункту 10-2 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», строк повторного пред`явлення виконавчого документу від 13 листопада 2013 року по справі №219/6003/2013-ц до виконання, після його повернення 22 травня 2020, на день подання ФТ КБ «Приватбанк» заяви про видачу дубліката виконавчого документу не було пропущено. Висновки суду першої інстанції в цій частині є помилковими, а доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

З огляду на те, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №219/6003/2013-ц, який виданий 13 листопада 2013 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області, не сплинув, оригінал виконавчого листа у заявника відсутній, тому наявні підстави для видачі АТ КБ «Приватбанк» дубліката виконавчого листа по справі № 219/6003/2013-ц.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви АТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого документа по справі № 219/6003/2013-ц.

Керуючись ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 17 червня 2024 року скасувати.

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого документу задовольнити.

Видати Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» дублікат виконавчого листа по справі № 219/6003/2013-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 11 вересня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста