Номер провадження 2-о/756/599/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретаря судового засідання - Лисенко Д.О.,

за участю заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - Атаманюк В.І.

свідків - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , Головне управління Національної гвардії України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі заявою, в якій просить встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу з 1998 року по день смерті ОСОБА_6 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 08 травня 1993 року уклала шлюб із ОСОБА_6 . Від шлюбних відносин народилась донька ОСОБА_7 , 1993 року народження. У 1998 році шлюб було розірвано. Проте, сторони продовжили проживати разом та вести спільно господарство. З 2009 року родина переїхала проживати в с.Мила, Бучанського району. В 2013 році сторони уклали обряд вінчання. Факт спільного проживання доводиться актами про проживання, фото світлинами родиних свят та відпочинку, показами свідків.

ОСОБА_6 був призваний на військову службу та проходив службу з 12 травня 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер у зоні юойових дій внаслідок вибухової травми. Сповіщенням №67 від 01 лютого 2023 року заявницю сповіщено про смерть ОСОБА_6 , як члена родини.

Заявник посилається, що встановлення факту проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно для набуття права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Рух справи

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 вересня 2024 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С.

Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду на 23 жовтня 2024 року.

23 жовтня 2024 року розгляд справи не відбувся через перебування судді на лікарняному.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву, просила задовольнити. Пояснила, що з часу укладання шлюбу з 1993 року проживали разом із чоловіком. Через непорозуміння в 1998 році шлюб було розірвано, але проживали і надалі разом з чоловіком. У 2013 році в церкві пройшли обряд вінчання. Просить заяву задовільнити.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Атаманюк В.І. вимоги заяви підтримала з підстав та мотивів зазначених в ній. Уточнила період спільного проживання сторін з 2009 року до часу смерті. Пояснила, що заявниця проживала постійно однією родиною із ОСОБА_6 , вели спільне господарство. Після розірвання шлюбу у 1998 році продовжили проживати однією родиною. Ніхто вдруге шлюб не укладав. Після зміни в законодавстві, ОСОБА_1 , набула право на отримання грошової допомоги, як особа, яка разом проживала із чоловіком, але не перебували в зареєстрованому шлюбі, як правова підстава для отримання грошової виплати за загибель чоловіка. Просить задовольнити заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_5 до суду не з`явилась, надала заяву в якій просить задовольнити заяву матері, підтримує вимоги та обставини, що мати із батьком проживали увесь час разом.

Представник заінтересованої особи ГУ Національної гвардії України до суду не з`явився. Заяву та копії матеріалів отримано, згідно зворотного поштового сповіщення 04 жовтня 2024 року, пояснень або заперечень до суду не надходило.

Суд вважає можливим провести розгляд справи без участі заінтересованих осіб, які не з`явились, її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Свідок ОСОБА_3 суду повідомила, що є сусідкою заявниці, яка проживає разом із родиною: чоловіком, донькою та онукою. Навіть не знала, що ОСОБА_8 були розлучені із чоловіком, завжди спільно усе по господарству і проживали в селі з 2009 року. В останнє бачила ОСОБА_9 у лютому 2022 року, коли вивозив їх з ОСОБА_10 . Потім пішов служити.

Свідок ОСОБА_4 суду повідомила, що є сусідкою проживає в буд. АДРЕСА_1 . Родину ОСОБА_11 знає давно, з ОСОБА_8 з дитинства. З її чоловіком знайома з весілля. Деякий час проживали в Києві, потім повернулися до с.Мила, Бучанського району. Дізналася, що ОСОБА_11 були розлучені лише після смерті ОСОБА_6. Вважала їх завжди подружжям.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило, інші процесуальні дії судом не вчинялись.

Вислухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до переконання про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Фактичні обставини справи

Як встановлено зі свідоцтва про укладання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 08 травня 1993 року укладено шлюб.

Від шлюбних відносин народилися донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 02 квітня 1998 року розірвано.

Як встановлено зі свідоцтва про вінчання виданого 01 вересня 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 пройшли обряд вінчання у Свято-Успенській церкві УПЦ в с.Капітанівка.

З довідки №28 від 04 лютого 2023 року виданої сільським головою про фактичне проживання ОСОБА_6 з 2009 року разом із дружиною - ОСОБА_1 , донькою - ОСОБА_5 , онукою - ОСОБА_13 по АДРЕСА_2 . Що також підтверджується актом сусідів.

ОСОБА_1 01 лютого 2023 року отримала сповіщення сім`ї №67, як члена родини про отримання ОСОБА_6 поранень несумісних із життям та його загибель ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

З довідки про причину смерті від 03 лютого 2023 року встановлено, що причиною смерті ОСОБА_6 зазначено вибухова травма, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також доводиться лікарським свідоцтвом про смерть.

Зі свідоцтва про смерть та витягу з державного реєстру актів цивільного стану від 23 лютого 2023 року встановлено, що батьки ОСОБА_6 : ОСОБА_1 помер у 1975 році, мати - ОСОБА_14 померла у 2016 році.

Як встановлено зі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 , як донька померлого ОСОБА_6 отримала спадщину у вигляді грошових коштів, що знаходились на його рахунку.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК Україниокреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспрюваних прав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків.

При застосуванні статті 74 СК України судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

У постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17 (провадження № 61-1623св19) зазначено, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)». В разі загибелі (смерті) військовослужбовців державою гарантовано виплату одноразової грошової допомоги членам сімей військовослужбовців, які загинули у розмірі, визначеному ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Отже, зі змісту зазначених правових приписів видно, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується зокрема членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Звертаючись до суду зі заявою, ОСОБА_1 посилалась на положення ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", встанволення факту необхідно задля набуття права на отримання одноразової грошової допомоги.

На підставі досліджених доказів та показів свідків, суд приходить до переконання, що після розрвання шюбу у 1998 році заявниця з її колишнім чоловіком ОСОБА_6 проживали разом однією родиною не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі.

Визначаючи період спільного проживання, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із частиною першою Прикінцевих положень Сімейного кодексу України, цей Кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 року.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 1998 року року по 31 грудня 2003 року включно, не було передбачено чинним законодавством.

З урахуванням уточнень вимог заяви, суд дослідивши матеріали спави та заслухавши покази свідків вважає доведений факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу з 2009 року по день смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 263-265, 315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити уточнену заяву ОСОБА_1 .

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) однією сім`єю, як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу з 2009 року по день смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26 листопада 2024 року.

Суддя І.С. Шролик