ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2024 року

м. Харків

справа №638/6432/21

провадження № 22-ц/818/169/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участі секретаря: Куцай К.І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «МЕГАБАНК»,

відповідач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в реживі відеоконференції цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року, під головуванням судді Хайкіна В.М.,-

встановив:

В квітні 2021 року Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» (далі - AT «МЕГАБАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 359 958,72 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року позовні вимоги AT «МЕГАБАНК» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» заборгованість за кредитним договором №291-170-852-2-19-Г від 09.07.2019 року у розмірі 359958 грн 72 коп. Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 5399 грн 38 коп.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пітух В.І. про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.09.2021 року по цивільній справі № 638/6432/21 за позовом Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову AT «МЕГАБАНК» відмовити, вирішити питання судових витрат. В обґрунтування посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вказує, що апелянту 10.01.2022 року згідно додатку «Дія» стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження на виконання рішення у даній справі. Заперечував, що укладав договір поруки на забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 . Також вказує, що договір поруки є підробленим.

У відзиві на апеляційну скаргу AT «МЕГАБАНК» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, тому позовні вимоги Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в частині вимог до ОСОБА_2 зазначеним вимогам закону та фактичним обставинам справи не відповідає.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.07.2019 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №291-170-852-2-19-Г (з ануїтетними платежами), за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 236000, 00 грн. на строк з 09 липня 2019 року до 08 липня 2024 року зі сплатою 15 % річних (а. с. 6).

Згідно з п.п. 1.1,1.2 кредитного договору, Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» надало ОСОБА_1 грошові кошти на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів готівкою з каси банку в сумі та на умовах визначених договором, які останній зобов`язався повернути позикодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з договором.

Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 та 2.4 кредитного договору, кредит надається ОСОБА_1 в сумі 236000,00 грн. на строк з 09 липня 2019 року до 08 липня 2024 року включно, процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості - 15% (п`ятнадцять процентів) річних.

Згідно з п. 4.1 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором.

Пунктом 4.2 кредитного договору зазначено, що платіжний період - календарний місяць. Перший платіжний період - перший місяць користування кредитом, який починається з дня надання кредиту та закінчується останнім днем цього календарного місяця. Розмір першого ануїтетного платежу дорівнює розміру нарахованих процентів за користування кредитом у перший платіжний період. Останній платіжний період - останній місяць користування Кредитом, який починається першого дня цього календарного місяця та закінчується в термін, вказаний в пункті 2.2 договору.

Позивач виконав зобов`язання, передбачене кредитним договором, видавши грошові кошти в розмірі 236000, 00 грн., що підтверджується випискою з рахунку № НОМЕР_1 за період з 09.07.2019 року по 31.03.2021 року та заявою на видачу готівки №TR 2006718.1434.4110 від 09 липня 2019 року (а. с. 12-19).

Пунктом 2.9 кредитного договору передбачено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця і становить 9192,44 грн.

Згідно з п. 3.2.1 кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний повернути одержаний кредит у повному обсязі до 16.00 год. 08 липня 2024 року.

Пунктом 1.3 кредитного договору передбачено, що цей договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в AT «МЕГАБАНК».

Відповідно до пункту 5.5 кредитного договору, своїм підписом ОСОБА_1 підтверджує що з правилами, які розміщені на офіційному сайті позивача www.megabank.ua та/або відділеннях банку, а також умовами договору, ознайомлений і згодний. Шрифт тексту, що застосований у правилах, договорі та додатках до нього, жодним чином не ускладнюють його читання та розуміння змісту та суті цих документів.

Згідно з п. 3.2.3 кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 зобов`язався своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах.

Відповідно до п. 4.4 кредитного договору, в разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту позивач припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 2.11 цього договору (0,1 % процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагороди ОСОБА_1 , сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3. цього договору.

Згідно пункту 4.3 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»).

Відповідно до пункту 2.8 кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 1,5 % від суми кредиту.

Пунктом 6 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника. Зокрема, п.6.3 визначено, що у разі порушення строків сплати ануїтентних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 % від суми кредиту.

Для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №291-170-852-2-19-Г від 09.07.2019 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №291-170-19-Г-П від 09 липня 2019 року (а. с. 10).

Відповідно до п. 1.1. договору поруки, відповідач ОСОБА_2 поручається перед кредитором (позивачем) за виконання відповідачем ОСОБА_1 в повному обсязі усіх його обов`язків, що виникли з кредитного договору №291-170-852-2-19-Г від 09 липня 2019 року та за будь-якими додатковими угодами до нього, що укладені та/або будуть укладені в майбутньому.

Згідно до п. 2.1.1. договору поруки, відповідач ОСОБА_2 зобов`язався відповідати перед позивачем за порушення відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, а саме: повернення кредиту у сумі та строк визначений кредитним договором з урахуванням будь-яких змін до нього; сплату нарахованих процентів та комісійної винагородизгідно з умовами кредитного договору; сплату неустойки за несвоєчасну сплату процентів, повернення кредиту, інші випадки, передбачені кредитним договором; сплату збитків, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до п. 3.1. договору поруки, ОСОБА_2 зобов`язався відповідати перед позивачем за порушення зобов`язання ОСОБА_1 (новим боржником у разі переведення боргу або у разі смерті/припинення боржника) як солідарний боржник.

В обґрунтування позовних вимог АТ «МЕГАБАНК» посилався на те, що 09.07.2019 року між AT «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №291-170-852-2-19-Г, у відповідності до умов якого останній отримав грошові кошти у розмірі 236000, 00 грн. на споживчі цілі на строк до 08.07.2024 року. Згідно умов договору ОСОБА_1 зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №291-170-19-Г-П від 09.07.2019 року. У порушення умов кредитного договору №291-170-852-2-19-Г від 09.07.2019 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого утворилась заборгованість. Просить суд позов задовольнити, стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» заборгованість за кредитним договором №291-170-852-2-19-Г від 09.07.2019 року у розмірі 359 958, 72 грн, яка складається із: суми заборгованості за кредитом у розмірі 224 188,00 грн, суми нарахованих та несплачених процентів за період з 01.09.2019 року по 31.12.2021 року в розмірі 11 870,72 грн, суми нарахованої та несплаченої комісії за період з вересня 2019 року по січень 2020 року включно в розмірі 17 700,00 грн, та суми штрафів у розмірі 106 200,00 грн; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» витрати по сплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 5399,38 грн.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 09.07.2019 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №291-170-852-2-19-Г (з ануїтетними платежами), за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 236000, 00 грн. на строк з 09 липня 2019 року до 08 липня 2024 року зі сплатою 15 % річних (а.с.6).

Для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №291-170-852-2-19-Г від 09.07.2019 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №291-170-19-Г-П від 09 липня 2019 року (а. с. 10).

Відповідно до частин 1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною четвертою статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Таким чином, сам факт підписання кредитного договору відповідачем ОСОБА_1 , за умови відсутності належних та допустимих доказів на спростування цього факту, свідчить про укладення сторонами договору кредиту, на зазначених у них умовах, а також засвідчує отримання боржником від кредитора обумовлені цим договором суми грошових коштів.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач ОСОБА_2 заперечував факт підписання (укладання) вказаного договору поруки, зазначаючи, що підпис здійснений у договорі поруки від його імені, йому не належить, договір поруки він не підписував. У зв`язку з чим просив призначити у справі судову почеркознавчу експертизу.

Оскільки, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 не приймав участь у судових засіданнях суду першої інстанції, та відсутні дані про його належне повідомлення, останній не мав можливості реалізувати своє право в суді першої інстанції щодо призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року було призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи виконаний підпис в оригіналі договору поруки № 291-170-852-2-19-Г від 09 липня 2019 року, укладеного між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_2 - ОСОБА_2 , чи іншою особою?.

Проведення експертизи було доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

Також сторонам було роз`яснено, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

30 листопада 2023 року до апеляційного суду надійшло клопотання, в якому експерт повідомив, що для проведення експертизи необхідно сплатити рахунок вартості робіт по проведенню почеркознавчої експертизи та надати оригінали досліджуваних документів і вільних та експерементальних зразків почерку та підписів.

На виконання вказаного клопотання експерта апелянт ОСОБА_2 з`явився до судового засідання, особисто надав вільні та експерементальні зразки почерку та підпису, та сплатив за проведення експертизи.

Разом з тим оригінал договору поруки АТ "Мегабанк" не надав, посилаючись на неможливість виконання такої вимоги з об`єктивних, незалежних від їх волі причин.

Після вчинення вказаних дій справу направлено на адресу Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» для проведення експертизи.

13 лютого 2024 року до Харківського апеляційного суду повернута вищевказана цивільна справа з повідомленням експерта №25136 від 05 лютого 2024 року про неможливість надання висновку експерта по цивільній справі № 638/6432/21 у зв`язку із відсутністю оригіналу договора поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч.2,6, ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

На підставу своїх вимог до ОСОБА_2 . Банк посилався на укладення договору поруки від 09 липня 2019 року. При цьому позивачем до матеріалів справи надано копію зазначеного договору. Заперечуючи проти заявлених вимог, ОСОБА_2 вважав, що договір поруки є підробленим, оскільки він його не підписував.

Оскільки перевірити доводи апелянта про непідписання ним договору поруки неможливо внаслідок ненадання позивачем оригіналу договору, колегія суддів не може прийняти копію цього договору, як належний і допустимий доказ укладання між сторонами договору поруки.

При цьому колегія суддів враховує, що відповідачем ОСОБА_2 вчинено всі дії, направлені на проведення судово-почеркознавчої експертизи. Натомість експертиза проведена не була з причини ненадання оригіналу договору поруки позивачем.

Враховуючи, що відсутні належні і допустимі докази уколадання між Банком та ОСОБА_2 договору поруки на забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 291-170-852-2-19-Г від 09 липня 2019 року, підстав для покладення на нього солідарного обов`язку з ОСОБА_1 по погашенню заборгованості за кредитним договором не вбачається.

Доводи апеляційної скарги в цій частині спростовують висновки суду.

Тому рішення суду в частині вимог до ОСОБА_2 підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні позову.

Підстав для скасування рішення суду в частині вимог до ОСОБА_1 колегія суддів не вбачає. Сам ОСОБА_1 рішення суду не оскаржував.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором №291-170-852-2-19-Г від 09.07.2019 року у розмірі 359958,72 грн та дольового стягнення ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору у розмірі 5399,38 грн слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року в частині позовних вимог до ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_2 відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст рішення складено 24.04.2024 року.