Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами посилаючись на те, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30.12.1999 року по 07.02.2006 року. Від цього шлюбу у них народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 2012 році він уклав шлюб з ОСОБА_5 . В 2016 році його стосунки з відповідачем погіршилися і в липні 2016 року відповідач звернулась дол. суду із позовом про стягнення аліментів, не повідомивши його про це. Рішенням суду з позивача було стягнуто аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з 12.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Про наявність рішення позивач дізнався у жовтні 2016 року. Після його спілкування з державним виконавцем йому стало відомо і про судове рішення і про виконавче провадження і про наявність боргу, який він зобов`язаний сплатити. Не будучи фахівцем в галузі права та не розуміючи правових наслідків він передавав особисто сину кошти та не отримував від нього розписок. Так, за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року він сплатив сину в якості аліментів орієнтовно 12 000 грн. Починаючи з квітня 2017 року він щомісячно сплачував кошти в якості аліментів на банківську юніорську карту сина, які відкрила відповідач за домовленістю з ним з метою саме оплати аліментів. У призначенні платежів не зазначав, що це саме аліменти, так як вважав, що це і так зрозуміло. За період з квітня 2017 року по лютий 2019 року з його картки на картку сина було перераховано 43 458 грн. Крім переказів коштів, він неодноразово надавав синові кошти і тому вважав, що заборгованості по аліментах не має. У зв`язку з тим, що він не писав призначення платежу «сплата аліментів» сплачені ним аліменти безпідставно не враховувалися і, як наслідок, його платіжна картка була заблокована в лютому 2019 року. Розуміючи свій батьківський обов`язок щодо утримання сина, він просив свою дружину сплачувати з її особистої банківської карти на картку сина кошти в якості аліментів, що вона і робила. Так в період з квітня 2019 року по червень 2021 року з банківської карти його дружини на карту сина було перераховано 64 400 грн. Всього ним було сплачено в якості аліментів за період з 12.07.2016 року по 22.12.2020 року 119 858 грн. Розуміючи, що його зобов`язання щодо сплати аліментів (відсутності заборгованості) на утримання сина припинилися 22.12.2020 року, він просив свою дружину переводити кошти на карту сина з метою надання йому матеріальної допомоги, при цьому він чекав, що виконавче провадження буде закінчено і його картка буде розблокована та будуть зняті і інші обмеження. В кінці вересня 2021 року він отримав від державного виконавця листа - довідку № 72438 від 24.09.2021 року, в якому зазначено, що він має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 116 000 грн., що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.11.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2022 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано копію виконавчого провадження.

02.02.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, який прийнятий судом та приєднаний дол. матеріалів справи. З відзиву вбачається, що відповідач позов не визнає. Заборгованість зі сплати аліментів у сумі 116 000 грн. утворилась, у тому числі, внаслідок ігнорування позивачем вимог закону щодо обов`язку повідомляти виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, особливо той факт, що позивач визнав в позові, що державний виконавець просив його на протязі січня-серпня 2021 року надати підтвердження сплати аліментів. Позивач в позовній заяві оспорює обчислений виконавцем розмір заборгованості зі сплати аліментів і його не визнає, оскільки, по-перше, вказує в позові, що він чекав що після досягнення дитиною 18 років виконавче провадження буде закінчено в його банківська карта буде розблокована і, по-друге, вказує, що одразу після отримання листа-довідки від виконавця, згідно з якою було повідомлено про заборгованість по аліментах, позивач скористався своїм правом на звернення до суду з цим позовом. При цьому, жодних звернень чи заяв позивач до мене як до стягувача та одержувача аліментів чи до виконавця з питань скасування суми заборгованості з аліментів до подання даного позову до суду. У зв`язку із чим, позов позивача є передчасним, оскільки вона як відповідач жодним чином не порушувала прав та законних інтересів позивача. Відповідач заперечує проти тверджень позивача про те, що між ними існували будь-які домовленості з приводу порядку сплати аліментів, зокрема не відповідає дійсності твердження позивача що банківська карта сина була нею відкрита за домовленістю з позивачем саме для сплати аліментів. Позивач належними та допустимими доказами не підтвердив наявність підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

07.02.2022 року в судовому засіданні приєднана до матеріалів справи відповідь на відзив.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.08.2022 року позов залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 12.09.2023 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25.08.2022 року скасовано та передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просять суд звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , які стягуються відповідно до виконавчого листа № 755/10855/16-ц, виданого 09.12.2016 року Дніпровським районним судом м.Києва у розмірі 108 000 грн. за період з 12.0-7.2016 року по 22.12.2020 року.

В судовому засіданні відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народився сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не оспорюється сторонами.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/10855/16-ц від 04.10.2016 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Київ, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 2 000 (двох тисяч) гривень, щомісячно, починаючи з 12 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

09.12.2016 року Дніпровський районний суд м. Києва видав виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду.

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС міста Києва ГТУЮ в м.Києві від 14.12.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 755/10855/16-ц.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 13.07.2018 року заборгованість по аліментах ОСОБА_1 станом на 30.06.2017 року становить 56 000 грн.

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС міста Києва ГТУЮ в м.Києві від 11.07.2018 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС міста Києва ГТУЮ в м.Києві від 11.07.2018 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у прав користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 755/10855/16-ц виданий 09.12.2016 року.

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС міста Києва ГТУЮ в м.Києві від 11.07.2018 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві користування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 755/10855/16-ц виданий 09.12.2016 року.

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС міста Києва ГТУЮ в м.Києві від 11.07.2018 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 755/10855/16-ц виданий 09.12.2016 року.

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС міста Києва ГТУЮ в м.Києві від 11.07.2018 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 755/10855/16-ц виданий 09.12.2016 року.

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС міста Києва ГТУЮ в м.Києві від 11.07.2018 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві користування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 755/10855/16-ц виданий 09.12.2016 року.

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС міста Києва ГТУЮ в м.Києві від 14.09.2018 року за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 12 000 грн. В судовому засіданні з пояснень позивача встановлено, що даний штраф в судовому порядку не оспорений та не сплачений.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.10.2018 року заборгованість по аліментах ОСОБА_1 станом на 01.10.2018 року становить 62 000 грн.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 05.11.2019 року заборгованість по аліментах ОСОБА_1 станом на 01.11.2019 року становить 88 000 грн.

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС міста Києва ГТУЮ в м.Києві від 28.01.2019 року оголошено в розшук майно боржника, а саме транспортного засобу Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить боржнику ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС міста Києва ГТУЮ в м.Києві від 05.02.2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках та всіх інших відкритих рахунках.

02.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця з заявою про перерахунок боргу.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 02.09.2021 року заборгованість по аліментах ОСОБА_1 станом на 22.12.2020 року становить 116 000 грн.

02.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до державного виконавця про закриття виконавчого провадження у зв`язку з виплатою боргу.

Листом від 02.09.2021 року державний виконавець повідомив ОСОБА_1 , що відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС міста Києва ГТУЮ в м.Києві від 20.09.2021 року за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 16 800 грн. В судовому засіданні з пояснень позивача встановлено, що даний штраф в судовому порядку не оспорений та не сплачений.

Відповідно до положень ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 14 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Згідно із ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Законодавцем передбачено право, а не обов`язок суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно також виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування підстав позову про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам присудженим на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.10.2016 року позивач посилався на те, що заборгованості по аліментам у нього не існує, у зв`язку з тим, що він з квітня 2017 року щомісячно сплачував аліменти. На підтвердження даного факту надав виписки з карткового рахунку.

З виписок по картковим рахункам вбачається, що з банківської картки ОСОБА_1 на банківську картку сина ОСОБА_4 дійсно були вчинені перекази, проте жодного разу не було зазначено призначення платежу саме сплата аліментів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка є дружиною позивача, повідомила суд, що вона за проханням її чоловіка переказувала кошти ОСОБА_4 як аліменти, проте в призначенні платежі жодного разу не вказувала, що перераховані кошти є саме аліментами.

Відповідно статті 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Застосовуючи принцип диспозитивності, що закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, що на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову.

На виконання вимог ст. 77, 79, 80, 81 ЦПК України, позивачем не надано до суду належних, достовірних та достатніх доказів, з яких можливо встановити, що кошти, які перераховував ОСОБА_1 на картковий рахунок сина ОСОБА_4 є коштами зі сплати аліментів.

Суд також враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В Рішенні Конституційного суду України № 11-рп/2012 зазначається, що засада рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч.1 ст.55 Конституції України.

Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст.24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Тобто, суд конституційної юрисдикції тлумачить даний принцип, як принцип, який дає змогу усім учасникам реалізувати свої процесуальні права.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180, 181, 188, 197 СК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 4, 12-13, 81, 141, 258-259, 263, 265, 268, 284, 289, 352-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.04.2024 року.

Дані сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місяця проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місяця проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Н.О.Яровенко