У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В., перевіривши матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», треті особи: Приватний виконавець Яцишин А.М., Товариство з обмеженою відповідальністю "Фівнансова компанія "Ел.Ен.Груп" (стягувачі), ОСОБА_1 (Боржник) про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» звернулось до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Із поданої заяви та доданих до неї документів убачається, що місцем проживання боржника є АДРЕСА_1 , що віднесено до територіальної юрисдикції Дарницького районного суду м. Києва.

Відомості про те, що місце роботи боржника чи місцезнаходження його майна розташовано на території, віднесеній до юрисдикції Деснянського районного суду м. Києва, в матеріалах справи відсутні.

Оскільки місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є Дарницький район міста Києва, зазначена справа належить до територіальної підсудності (юрисдикції) Дарницького районного суду м. Києва.

З положень ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

З огляду на вищевикладене та з метою дотримання гарантій прав особи на судовий захист, суд вважає за необхідне направити справу на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва.

Керуючись статтями 31, 32, 258-261, 353, 446 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», треті особи: Приватний виконавець Яцишин А.М., Товариство з обмеженою відповідальністю "Фівнансова компанія "Ел.Ен.Груп" (стягувачі), ОСОБА_1 (Боржник) про заміну сторони виконавчого провадження - передати за підсудністю Дарницькому районному суду м. Києва.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена та підписана 12.09.2024.

Суддя В.В. Бабко