СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11202/23

пр. № 2/759/438/24

09 квітня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Єросової І.Ю.,

при секретарі судових засідань Шило М.І.,

за участі відповідача - позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представника відповідача Рибіцької Ю.Б. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про зобов`язання усунення перешкод у користуванні транспортним засобом та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 р. ОСОБА_3 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить усунути їй перешкоди у користуванні транспортним засобом, а саме: автомобілем Chevrolet, модель Lacetti, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , зобов`язати відповідача передати позивачу дублікат ключів та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, встановити порядок користування автомобілем: перший рік після набрання законної сили рішення суду передати автомобіль у користування позивачу, наступні три роки за попереднім передати автомобіль у користування відповідача, у подальшому користуватися автомобілем почергово з передачею майна один рік користується позивач, а наступні три відповідач. В обґрунтування позовних вимог вказує на прийняття спадщини на частини спірного автомобіля Chevrolet д.н.з. НОМЕР_1 . Позивач неодноразово зверталась до відповідача з вимогами про усунення перешкод в користуванні автомобілем, надання позивачу як співвласнику права на користування та встановлення порядку користування транспортним засобом, але відповідач відмовилась. Такими діями остання позбавляє права позивача володіти та користуватись майном. Відсутність у позивача свідоцтва про право на спадщину за законом не тягне за собою обмеження у користуванні транспортним засобом.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2023 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.09.2023 р. відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

18.10.2023 р. від ОСОБА_4 в інтересах якої діє адвокат Рибіцька Ю.Б., надійшла зустрічна позовна заява про припинення права власності на частку у спільному майні. Так як автомобіль є неподільною річчю, виділити в натурі його неможливо, частка ОСОБА_3 є незначною в порівнянні з часткою іншого співвласника, відтак вважає за можливе здійснити виплату компенсації вартості належної ОСОБА_3 частки у спірному майні. Водночас, спільне користування транспортним засобом є неможливим в силу душевних страждань позивача за зустрічним позовом, які їй завдають відповідач зі своєю родиною своєю цинічною поведінкою, вимаганням грошових коштів, нагадуванням про смерть сина, будь-яке спілкування є виключеним.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.11.2023 р. прийнято до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні та об`єднано в одне провадження.

Відповідач за зустрічним позовом правом подання відзиву не скористалась.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.02.2024 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач за первісним позовом не з`явилась, своєю заявою просить здійснювати розгляд справи за її відсутності.

У судовому засіданні відповідач за первісним позовом та її представник позовні вимоги не визнають, просять задовольнити зустрічний позов.

Суд, заслухавши пояснення сторони відповідача та первісним позовом-сторони позивача за зустрічним, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про відмову у задоволенні вимог первісного позову та задоволення позовних вимог зустрічного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 після смерті якого відкрилась спадщина.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 16.01.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Науменко М.Г., ОСОБА_4 отримано спадщину у вигляді частки транспортного засобу Chevrolet, модель Lacetti, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Свідоцтво про право на спадщину у розмірі частки не видано.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 08.02.2022 р. (ун.№752/16041/21) визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на частину транспортного засобу « Шевролет » модель «Лачетті», 2011 року випуску, колір чорний, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно висновку, виданого 17.10.2023 р. ТОВ «Альянс-Укрексперт плюс» про вартість, ринкова вартість транспортного засобу «Шевролет» модель «Лачетті», 2011 року випуску, колір чорний, д.н.з. НОМЕР_1 становить 136100,00 грн.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом не надала заперечень щодо оцінки ринкової вартості автомобіля, клопотання про призначення судової експертизи не заявляла.

Спірний автомобіль «Шевролет» модель «Лачетті», 2011 року випуску, колір чорний, д.н.з. НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Користування транспортним засобом здійснюється ОСОБА_1 , що не заперечується жодною зі сторін.

Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН3697507 від 05.02.2024 р. ОСОБА_4 внесено на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва 34025,00 грн. в рахунок компенсації ОСОБА_3 частки вартості транспортного засобу Chevrolet д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Ц України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За нормами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою забезпечення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб`єктами права.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.

Визначення спільної часткової власності наведене в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною 2 вказаної статті ЦК України передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Положеннями частини першої ст. 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Аналіз змісту ч. 2 вказаної статті ЦК України свідчить про те, що даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.

Один з таких випадків наведено в ч. 1 ст. 365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Заявлені позивачем за зустрічним позовом вимоги та надані докази підтверджують наявність умов, передбачених ч.1 ст.365 ЦК України для припинення права власності ОСОБА_3 на частки автомобіля, оскільки спірне майно є неподільною річчю, спільне користування яким є неможливим з огляду на конфлікт між сторонами, а також те, що спільне користування автомобілем є незручним механізмом для обох сторін.

Водночас, на підставі вищевикладених обставин встановлено, що припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17.

При цьому, як слідує зі сталої практики Верховного суду, грошова компенсація, що сплачується позивачем за зустрічним позовом відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України, позбавляє необхідності отримання згоди іншого співвласника на застосування такого механізму вирішення спору щодо володіння та користування спільним майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

На виконання вказаного положення закону позивачем внесено на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва 34 025,00 (тридцять чотири тисячі двадцять п`ять) гривень 00 копійок, як компенсація вартості частки автомобіля.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у користуванні транспортним засобом та задоволення зустрічного позову про припинення права власності на частку у спільному майні і виплати компенсації вартості належної частки у спільному майні.

На підставі вище викладеного, керуючись 346, 358, 365 Цивільного кодексу України, ст. 6-13,18,19,71-79,89,141,259,263,264,265,268,273, 354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про зобов`язання усунення перешкод у користуванні транспортним засобом, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні, задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на частку автомобіля марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2011 року випуску, колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , тип ТЗ - седан легковий, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності на частку автомобіля марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2011 року випуску, колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , тип ТЗ - седан легковий, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У рахунок виплати компенсації вартості належної частки у спільному майні стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , грошові кошти у розмірі 34025,00 грн., внесених ОСОБА_4 на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Єросова