Провадження №2-др/748/10/24 Єдиний унікальний № 748/4512/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" вересня 2024 р. місто Чернігів
Чернігівський районний суд в Чернігівській області в складі :
головуючого судді Хоменко Л.В.,
секретаря Базарної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові заяву предстаника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шаповалова Максима Сергійовича про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення судових витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішеня Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, скасування державної реєстрації земельної ділянки, -
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шаповалов М.С. звернувся до суду із заявою, у якій просить ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішеня Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, скасування державної реєстрації земельної ділянки та здійснити розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., що були понесені по даній справі відповідачем ОСОБА_1 , мотивує вимоги тим, що при постановленні рішення по справі судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Відповідач ОСОБА_2 надала відзив, у якому просить відмовити у стягненні з неї витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що надані стороною відповідача докази належним чином не оформлені, не надано підтвердження відповідності наданим юридичним послугам їх фінансовому розміру, вважає, що ніякої правової допомоги адвокат не надавав.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України при ухваленні додаткового рішення, суд, у разі необхідності, може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд повідомив про день та час ухвалення додаткового рішення учасників справи, які у судове засідання не з`явились, вважає можливим провести розгляд за відсутності учасників справи, оскільки суду надано достатньо доказів для прийняття рішення з цього питання.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов такого висновку.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У рішенні суду судом не вирішувалось питання про розподіл судових витрат на правову допомогу.
З метою надання професійної правничої допомоги між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Шаповаловим М.С. укладено договір від 23 квітня 2024 року про надання юридичних послуг (професійної правничої допомоги), згідно якого надається правова допомога у справі № 748/4512/23. (а.с.147).
Клієнту відповідно умов Договору та Акту виконаних робіт за Договором було надано правову допомогу, що включає ознайомлення з матеріалами справи, за надання якої клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 10 000 грн. (а.с.-150), на підтвердження оплати надано копію квитанції прибуткового касового ордеру № 12/24 від 23 квітня 2024 року (а.с. 149).
Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Верховний Суд у своїх рішеннях вказує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137,ч.8 статті 141 ЦПК України).
Згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною третьою статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторонни або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.
Враховуючи викладене, детально проаналізувавши акт виконаних адвокатом робіт ( а.с. 150), у якому зазначено, що адвокатом витрачено 7 робочих годин на суму 10 000 грн., хоча в таблиці витраченого адвокатом часу за конкретну процесуальну дію зазначено 3 год ( 30 хв + 1 год + 1 год + 30 хв), перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, беручи до уваги складність справи, враховуючи, що представик відповідача ОСОБА_1 адвокат Шаповалов М.С. приймав участь лише в одному судовому засіданні 24 квітня 2024 року, яке тривало сім хвилин, у якому заявив клопотання про відкладення судового розгляду для ознайомлення з матеріалами справи ( а.с. 125-126), знайомився у суді з матеріалами справи ( а.с. 132), виходячи з критерію розумності та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в даній справі, однак в сумі 3 000 грн.
Керуючись ст. 141, 142, 258-261, суд
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішеня Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, скасування державної реєстрації земельної ділянки, про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 000 (три тисячі) грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу.
У задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Хоменко Л.В.