465/3382/19
2-п/465/6/24
У Х В А Л А
23.04.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Кузь В.Я.
за участі секретаря судового засідання Савченко А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові заяву адвокатки Рибчинської Вікторії Валеріївни, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 24.03.2020р. у цивільній справі №465/3382/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-
Адвокатка Рибчинська Вікторія Валеріївна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 24.03.2020р. у цивільній справі №465/3382/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, в якій просить задоволити клопотання про поновлення строку відповідачу ОСОБА_1 на подання заяви про перегляд заочного рішення від 24.03.2020р. у цивільній справі №465/3382/19. В обгрунтування клопотання покликається на те, що вказане судове рішення було проголошено 24 березня 2020 року, проте в жодному судовому засіданні відповідач не був присутній. Повний текст рішення отриманий нею, представницею відповідача, лише 02 жовтня 2023 року. Крім того, зазначає, що уся судова кореспонденція скеровувалася відповідачу за неналежними адресами.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23.10.2023р. поновлено адвокату Рибчинській Вікторії Валеріївні, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , пропущений строк для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, прийнято до розгляду заяву про перегляд заочного рішення та призначено судове засідання, визнано обов"язковою явку в судове засідання позивача та відповідача для дачі особистих пояснень в судовому засіданні.
В черговому судовому засіданні представник відповідача надала аналогічні пояснення, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, зазначила, що відповідачу не було відомо про наявне рішення у цивільній справі, оскільки його не повіломляли про судові засідання. За адресою, яка містилася в матеріалах справи, він був знятий з реєстрації в 2019 році та поїхав в м. Київ і не вертався, про судове рішення відповідачу стало відомо на початку серпня 2023 року. Відтак, просить скасувати заочне рішення.
В судовому засіданні позивач та його представник заперечили проти скасування заочного рішення. Зазначили, що при здійсненні виклику відповідача в судове засідання суд діяв в межах вимог процесуального законодавства, відповідач, подаючи заяву про перегляд заочного рішення, ухиляється від виконання своїх зобов"язань, у випадку будь - якої зміни своєї адреси, мав повідомити про дані обставини суд.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.
На виконання рішеня суду у справі видано виконавчий лист.
07.05.2020р. приватним виконавцем Меленчуком Володимиром Ігоровичем відкрито виконавче провадження ВП №62020580 з виконання виконавчого листа №465/3382/19, виданого 30.04.2020р.
Постановою Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов"язань, покладених на нього згідно виконавчого листа №465/3382/19, виданого 30 квітня 2020 року Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 3 097 595, 61 грн. Зокрема, постановою встановлено навмисне ухилення боржником ОСОБА_1 від виконання судового рішення у справі №465/7301/16-ц та вчинення дій, спрямованих на неможливість виконання такого в майбутньому.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.03.2023р. подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича про розшук боржника ОСОБА_1 у цивільній справі №465/3382/19 задоволено, оголошено розшук ОСОБА_1 , який дручено провести ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області.
Подаючи заяву про скасування заочного рішення заявниця зазначає, що відповідач ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, про що свідчать наявні в матеріалах справи закриті конверти. Крім того, зазначає, що позовні вимоги не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідачем частково погашалася заборгованість перед позивачем.
Ухвалюючи 24.03.2020р. заочне рішення у цивільній справі №465/3382/19, суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в судові засіданпя не прибував та про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позовну заяву не подавав. В свою чергу, позивач ОСОБА_2 не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи.
В матеріалах справи містяться конверти з рекомендованими повідомленнями про вручння поштового відправлення, з яких вбаається, що такі скеровувалися відповідачу за відомими суду адресами, зокрема за адресою АДРЕСА_1 та за адресою АДРЕСА_2 .
Згідно відміток "Укрпошти" конверти поверталися з відміткою "інші причиии, що не дали змоги виконати обов"язки щодо пересилання поштового відправлення."
Відтак, суд вважає встановленим, що у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в заяві про перегляд заочного рішення суду вказує, що в суду не було підстав ухвалювати заочне рішення, оскільки відповідачу по справі не було відомо про час і місце розгляду справи.
Разом із тим, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, суд звертає увагу на те, що якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.
Суд враховує, що складовим елементом права на справедливе судочинство є судовий розгляд справи упродовж розумного строку (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) від 04 листопада 1950 року та рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Світлана Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, пункт 86; «Странніков проти України» від 03 травня 2005 року, пункт 40; «Лещенко і Толюпа проти України» та «Смирнова проти України» від 08 листопада 2005 року, пункт 54; «Антоненков та інші проти України» від 22 листопада 2005 року, пункт 41).
У постанові від 28.04.2021 року у справі № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами.
При ухваленні заочного рішення судом враховано строки розгляду справи, передбачені законом, неодноразові неявки відповідача в судове засідання, а також не встановлення наявності поважних причин для неявки.
Так, відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Як встановлено дослідженням матеріалів справи, відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами з відтисками мастичних печаток.
Що стосується інших аргументів заявника, які, як на його думку, призвели до не правильного вирішення спору, то суд відхиляє такі, оскільки з матеріалів справи вбачається, що справа слухалася з дотриманням вимог ст. 263 та ст.264 ЦПК України.
Крім того, зі змісту заяви про перегляд заочного рішення і додатків до неї, не вбачається посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.
Покликання заявника на інші доводи, не є тими доказами , що мають істотне значення для правильного вирішення справи і не могли вплинути на результати судового рішення.
Фактично наведені стороною відповідача посилання є незгодою із рішенням суду першої інстанції, встановленими ним обставинами, наданою судом оцінкою доказам та застосованими до спірних відносин нормами законодавства, що є підставою для апеляційного оскарження рішення, а не для скасування заочного рішення, адже суд першої інстанції не має права скасовувати заочне рішення для надання іншої оцінки тим самим обставинам та доказам, що вже наявні у матеріалах справи, а інших доказів відповідач суду не надав.
Отже, слід прийти до висновку, що судом розглянуто справу повно, всебічно і об`єктивно та ухвалено правильне і законне рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 284, 287 ЦПК України, суд,-
У задоволенні заяви адвокатки Рибчинської Вікторії Валеріївни, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про скасування та перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 24.03.2020 року у цивільній справі №465/3382/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, відмовити за безпідставністю.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області у встановлені законом порядку та строки.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь