Справа № 579/1705/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2024 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Придатка В.М.,

за участі секретаря - Клишкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 січня 2021 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З травня 2024 року подружні відносини між нею та відповідачем припинені, вони стали проживати окремо. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участь в утриманні та вихованні дитини.

Вона не працює, доходів не має, знаходиться у відпустці по догляду за сином, який, у зв`язку з погіршенням здоров`я, потребує домашнього догляду, та не має достатньо коштів для матеріального забезпечення дитини.

Відповідач працездатний, має задовільний стан здоров`я, має дохід, інших дітей та утриманців не має. Він матеріально забезпечений, має у власності легковий автомобіль, однокімнатну квартиру, а тому, на її думку, має можливість надавати матеріальну допомогу сину.

Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини середнього заробітку по Конотопському району, щомісячно, до досягнення сином повноліття.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про дату, час та місце його проведення, надали заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.18, 19).

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу в судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7). Дитина народилась у шлюбі, який сторони зареєстрували 30 січня 2021 року у Кролевецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №07, що вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с.6).

Позивач разом з дитиною фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом від 24.06.2024 року, підписаним жителями буд. АДРЕСА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , засвідченим директором управителя будинку ПП «УЖ «Житлкомсервіс» О. Хальосою (а.с.8).

Між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дитини і позивач бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду.

Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.

Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини середнього заробітку по Конотопському району.

Відповідач згоден сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному позивачем, про що зазначив у своїй заяві (а.с.19).

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що аліменти стягуються або у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів у «частці від середнього заробітку по району» законом не передбачено.

Суд звертає увагу, що нарахування аліментів здійснюється виконавцем судового рішення за місцем проживання платника аліментів, відповідно до чітко визначеної методики. Тобто існує чіткий позасудовий порядок вирішення даного питання при виконанні судового рішення про стягнення аліментів, а тому позовні вимоги про визначення саме судом розміру аліментів, виходячи із розміру середнього заробітку в регіоні проживання боржника, задоволенню не підлягають.

Частинами 1,5 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Аналогічний розмір аліментів викладений у п. 4 ч.1 ст.161 ЦПК України, яким передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, закон гарантує стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини в мінімальному розмірі, зокрема на одну дитину в розмірі чверті від доходів боржника, у безспірному порядку.

У відповідності з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру, які будуть стягуватись на дитину, суд враховує стан здоров`я дитини, яка має захворювання та потребує домашнього догляду (а.с.9); матеріальне становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері. Також суд враховує, що відповідач має працездатний вік, про незадовільний стан здоров`я та наявність інших утриманців суду не повідомив, він є батьком малолітньої дитини та в силу закону зобов`язаний її утримувати та забезпечувати їй належний рівень життя.

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, зокрема ст.ст. 180-183 СК України, а також згоду відповідача сплачувати аліменти на сина, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини середнього заробітку по Конотопському району необхідно відмовити за їх безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76, 81, 141, 247, 259, 265, 268, 273, 279, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

позовну заяву ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , про стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнення аліментів проводити з 25 липня 2024 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Суддя В. М. Придатко