УХВАЛА

25 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 2-3042/11

провадження № 61-5454ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - адвоката Гнатенко Оксани Миколаївни, на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 березня 2024 року, за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно- імпортний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2011 року стягнено солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - АТ «Укрексімбанк») заборгованість за кредитним договором в сумі 447 806,35 грн та пеню - 127 913,13 грн. Здійснено розподіл судових витрат.

У жовтні 2023 року АТ «Укрексімбанк» звернулося до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів, виданих 07 листопада 2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова.

Заява обґрунтована тим, що на примусовому виконанні перебували вказані листи.

11 вересня 2013 року та 16 квітня 2018 року органами державної виконавчої служби прийнято постанови про повернення виконавчих листів стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Однак, станом на день подання даної заяви, оригінали виконавчих листів та постанови про повернення до банку не надходили. Початок карантинних обмежень та також воєнного стану не залежало від волі стягувача, однак вони зумовили зміни у організації роботи, в тому числі документообігу усіх підприємств та організацій. Окрім того, з жовтня 2022 року до лютого 2023 року відбулись масовані ракетні удари по всій країні, як наслідок постраждала енергетична система України, що обумовили значний період відсутності електричної напруги із наступним введенням погодинного подання електроенергії. Все це унеможливило пересилання документів. Коли відбулась стабілізація подання електричної напруги, тоді відбулось налагодження роботи підприємств, то одразу стягувач запитав у органу виконання інформацію про стан виконавчого провадження, із відповіді стало відомо про втрату виконавчого провадження. Строк пред`явлення виконавчого документу пропущено не з вини стягувача.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2023 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 13 березня 2024 року, в задоволенні заяви АТ «Укрексімбанк» про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановивши, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження факту втрати виконавчих листів, вчинення заходів з їх пошуку, дійшов висновку, що відсутні підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки заявнику відмовлено у поновленні строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, врахувавши висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, місцевий суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про відсутність підстав для видачі дублікатів виконавчих листів Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 2-3042/11.

У квітні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника АТ «Укрексімбанк» - адвоката Гнатенко О. М., на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 березня 2024 року.

У касаційній скарзі АТ «Укрексімбанк», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення заяву задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанцій, безпідставно відмовив у задоволенні заяви, не врахувавши об`єктивні обставини для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, зокрема відсутність доказів про вручення стягувачу оригіналу виконавчих листів після їх повернення виконавчою службою, не враховано довідку виконавчої служби про втрату виконавчого документа, строк для пред`явлення виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_2 у період дії карантину, а отже такий строк міг бути судом поновлено.

Також заявник посилається на введений в Україні воєнний стан.

Визначаючи підстави касаційного оскарження, заявник посилається на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 13 березня 2024 року про поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Таким чином, не підлягає касаційному оскарженню постанова апеляційного суду за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 13 березня 2024 року про видачу дублікатів виконавчих документів необхідно відмовити з таких підстав.

Підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою «Дублікат».

Аналіз змісту підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначене відповідає висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 та постанові Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 910/22462/15.

Отже, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою, обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто, незалежно від фактичних та об`єктивних обставин втрати виконавчого документа, підтверджених доказами, юридично значущим є встановлення факту дотримання заявником строку звернення до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначені процесуальні вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу його дубліката, є взаємопов`язаними, тому вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа можливо лише після вирішення питання про поновлення строку пред`явлення цього документа до виконання, у протилежному випадку, очевидно, що відсутні підстави для перевірки обставин втрати виконавчого листа, відповідно і для задоволення заяви стягувача в цій частині.

Отже, врахувавши, що відсутні підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, Дзержинський районний суд м. Харкова, з висновком якого погодився Харківський апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви АТ «Укрексімбанк» про видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 2-3042/11.

Довід заявника про відсутність доказів про вручення стягувачу оригіналів виконавчих листів після їх повернення виконавчою службою, що судове рішення до теперішнього часу боржниками не виконано, а також посилання на карантині обмеження та введений в Україні воєнний стан, Верховний Суд відхиляє, оскільки вказані міркування стосуються дотримання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, разом з тим, ухвала місцевого суду та постанова апеляційного суду в цій частині не підлягають касаційному оскарженню.

Посилання заявника, як на підставу касаційного оскарження на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, Верховний Суд визнає необґрунтованим, оскільки АТ «Укрексімбанк» не навів жодних обґрунтувань необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, не конкретизовано щодо якого саме висновку суду касаційної інстанції та в якій справі наявна потреба відступлення.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки ґрунтуються на незгоді з обставинами, встановленими судами, зводяться до переоцінки судами доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що правильність застосування апеляційним судом норм права щодо відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа, не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга АТ «Укрексімбанк» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 березня 2024 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами другою, четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - адвоката Гнатенко Оксани Миколаївни, на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 березня 2024 року, за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно- імпортний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян