Справа № 754/5980/24
У Х В А Л А

Іменем України

30 квітня 2024 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., перевіривши виконання вимог ст.ст.175-177 ЦПК України при поданні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення майна із спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вище зазначеним позовом.

Встановлено, що позов не відповідає вимогам п.п.2, 4, 5, 6, 7 ч.3 ст. 175 , ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК України, а саме:

- в позовній заяві не уточнений зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав та інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суду визначити у рішенні;

- позов не містить повний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не містить також зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- до позову не надано відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились;

- відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались;

- до позову не надано попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат, які позивач поніс, або очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Згідно із підп.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом необхідно розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці (відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20).

Відповідно до ч.3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 про виділ у натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є вимогою майнового характеру, за пред`явлення якої Законом України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору, який визначається з урахуванням вартості спірного майна (його частки) (схожі за змістом висновки щодо майнового характеру вимоги про виділ майна викладені у постановах Верховного Суду у справах № 591/3750/20, № 495/1706/16-ц).

Крім того, згідно із п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п.п. 4,5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просить виділити у власність для проживання з дітьми одну житлову кімнату у вказаній квартирі. Місця загального користування (кухня, ванна кімната, вбиральня, коридор, балкон) у квартирі - залишити в загальному користуванні сторін.

При цьому, позивач не конкретизував яким чином суд повинен захистити її права, чи виділити майно із спільної часткової власності (якщо так, то яким чином) чи встановити порядок користування житловим приміщенням.

З огляду на викладене, позивачу слід уточнити (конкретизувати) позовні вимоги з урахуванням фактичних обставин, які, на її думку, є порушенням її прав, з метою забезпечення їх ефективного захисту.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вказане, позивачу необхідно усунути недоліки позову шляхом виконання вимог п.2, 4, 5, 6, 7 ч.3 ст. 175 , ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК України, а саме: уточнити зміст позовних вимог, подати виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надати відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились; надати обґрунтування на підтвердження вимоги щодо "виділення у власність для проживання з дітьми одну житлову кімнату у вказаній квартирі"; конкретизувати "виділити" чи "встановити" порядок і щодо якої кімнати (розміри); надати докази сплати судового збору.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення майна із спільної часткової власності - залишити без руху. Надати заявнику строк для усунення недоліків терміном у 5 днів з моменту отримання копії ухвали суду. На виконання даної ухвали суду заявнику подати відповідну заяву через канцелярію суду, або направити засобами поштового зв`язку протягом визначеного строку.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя