Справа №295/7380/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом, у якому зазначив, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 в розмірі 2/5 частки, ОСОБА_2 в розмірі 1/5 частки, ОСОБА_3 1/5 частки, ОСОБА_4 1/5 частки.

Відповідна квартира забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради.

Внаслідок ухилення від виконання зобов`язань з оплати комунальних послуг в період з 01.12.2018 року по 01.05.2024 року виникла заборгованість в сумі 41 252,35 грн.

Позивач звертається до нормативного врегулювання, що пов`язане із питаннями реалізації власником прав та виконання обов`язків, зокрема з оплати комунальних послуг, та, вказуючи на наведену у постановах Верховного Суду практику, яку, за твердженням представника, слід розуміти як можливість пред`явлення вимог про стягнення заборгованості в повному обсязі до співвласника майна, обраного іншими співвласниками уповноваженою особою, тобто з відхиленням від принципу пропорційності відносно належних у праві на майно часток, просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 як особи, від імені якої за згодою інших співвласників укладено договір на надання послуг, відповідну суму заборгованості, відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду від 30.05.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 322, 360, 526, 610 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, Законом України «Про теплопостачання», «Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 в розмірі 2/5 частки, ОСОБА_2 в розмірі 1/5 частки, ОСОБА_3 1/5 частки, ОСОБА_4 1/5 частки.

Між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з центрального опалення, постачання гарячої води з відкриттям особового рахунку № НОМЕР_1 .

Матеріали справи містять заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про надання згоди щодо відкриття особового рахунку на ім`я ОСОБА_1 .

З досліджених судом відомостей по особовому рахунку слідує, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань з оплати комунальних послуг станом на 01.05.2024 року виникла заборгованість в сумі 41 252,35 грн.

Згідно з п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Приймаючи до уваги вищенаведене нормативне врегулювання суд вважає виправданими запит позивача на пред`явлення вимог до співвласника, обтяженого зобо`язальними відносинами за сферою споживання комунальних послуг.

При цьому, вирішуючи питання суми заборгованості, що є обгрунтованою, суд виходить з принципу пропорційності відповідальності власника, заснованої на розмірі належної особі частки у спільному майні.

Відповідно до ст. 368 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

У наведених позивачем як прикладах для застосування постановах Верховного Суду, зокрема від 20 вересня 2018 року справа №522/7683/13-ц, в мотиви прийнятих касаційною інстанцією рішень покладались саме відомості про відсутність взаємних домовленостей в розрізі ст. 368 ЦК України.

В даній справі, на думку суду, подані заяви щодо згоди на оформлення особового рахунку саме на одного співвласника не є домовленістю про порядок участі в утриманні та управлінні спільним майном.

За змістом ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором…

Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

З аналізу приписів ст.ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» слід дійти висновку, що відкриття особового рахунку обумовлює прив`язку певного об`єкта як адреси споживання послуг, та, перш за все, має завданням забезпечення контролю обсягу наданих послуг, внесення платежів на оплату послуг за таким особовим рахунком.

Суд вважає необхідним додати, що відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При покладення тягаря відповідальності на одного співвласника майна суд, втрутившись у виключні повноваження співвласників квартири на встановлення порядку користування та утримання майна, фактично позбавить цим такого власника на реалізацію права з відшкодування збитків з інших співвласників в порядку пропорційного розподілу витрат, оскільки встановить судовим рішенням принципи домовленостей...

Як зазначалось вище, подані заяви на згоду щодо оформлення особового рахунку не можуть виступати належним підтвердженням досягнення згоди між співвласниками про покладення тягаря утримання лише на одного співвласника.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним задовольнити позов частково, стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість з оплати комунальних послуг відповідно до належної особі частки у праві спільної власності.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, , заборгованість за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії, що виникла станом на 01.05.2024 року, в розмірі 20626,18 грн., а також судовий збір в розмірі 1514,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М. Лєдньов