Справа № 474/495/24
Провадження № 2/474/168/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

13.09.24р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Лисейко Т.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Універсал Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

29.04.2024р. Акціонерне товариство Універсал Банк (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 13.11.2019р. в сумі 35 559 грн. 31 коп.

Позов обґрунтований тим, що Мonobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobanк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobanк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорту та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови та правила обслуговування в АТ Універсал Банк опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https:www.monobank.ua/terms.

13.11.2019р. ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг та встановивши мобільний додаток monobank отримала розрахункову карту НОМЕР_1 . Підписавши анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники Умов, Тарифів, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, у мобільному додатку, що вони складають договір про надання банківських послуг та зобов`язалася виконувати його.

Отже, вказаної дати між сторонами укладено договір, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі до 100 000 грн. 00 коп., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом за процентною ставкою - 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості (37,2% річних) зі сплатою збільшених відсотків до 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4% річних).

Умови кредитування визначені в Умовах та правилах обслуговування в АТ Універсал Банк, в редакції від 08.11.2019р.

Надання і обслуговування кредиту обумовлено пунктом 5 розділу ІІ Умов. Форма надання кредиту: поновлювальний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари та послуги. На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками зазначеними у тарифах. Погашення кредиту та сплати відсотків здійснюється щомісяця (щомісячний мінімальний платіж).

У відповідачки прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення зобов`язань, та вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк, 03.12.2023р., направив відповідачці повідомлення пуш про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідачка на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.п. 5.18, 5.19 кредит став у формі на вимогу та на залишок простроченої заборгованості банк нарахував відповідачу неустойку, передбачену Тарифами.

Пославшись на положення ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України позивач вказав на наявність у нього права достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Станом на 07.02.2024р., загальний розмір заборгованості відповідачки перед АТ Універсал Банк становить 35 559 грн. 31 коп. (загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом)), яка відповідачкою не погашена.

Ухвалою суду від 01.05.2024р. від позивача було витребувано: 1) первинні документи бухгалтерського обліку на підтвердження факту та сум отриманих і повернутих відповідачем кредитних коштів та розрахунку позовних вимог за весь період існування кредитних відносин з відповідачкою щодо кредитного договору від 13.11.2019р., а саме: за період з 13.11.2019р. по 07.02.2024р. (дату, станом на яку позивачем визначена заборгованість); 2) розрахунок позовних вимог в частині нарахування заборгованості за кредитом, відповідно до умов, зазначеним у Анкеті-заяві підписаної відповідачкою 13.11.2019р. за період з 13.11.2019р. по 07.02.2024р. (дату, станом на яку позивачем визначена заборгованість), з вказанням: окремим рядком суми фактично отриманих відповідачкою кредитних коштів та суми коштів зарахованих позивачем на погашення тіла кредиту без урахування комісій, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів та з вказанням окремими рядками суми нарахованих комісій, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів та суми коштів зарахованих позивачем по вказаним платежам, окремо по кожному із виду платежів, не залежно від заявлених позовних вимог.

18.06.2024р. позивачем надано на виконання ухвали суду від 01.05.2024р. заяву про долучення доказів, з наступними документами: довідка про рух коштів по картці від 07.06.2024р., інформація про кредитний ліміт; розширений розрахунок.

Представник позивача ОСОБА_2 в судові засідання 06.06.2024р., 02.07.2024р., 26.07.2024р. та 13.09.2024р. не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила. Водночас, у прохальній частині позовної заяви клопотала про розгляд справи у відсутність представника позивача, дала згоду на заочний розгляд справи.

Відповідачка в судові засідання 02.07.2024р., 26.07.2024р. та 13.09.2024р. не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

13.09.2024р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників сторін за наявними у справі доказами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідив письмові докази, судом встановлено наступне.

13.11.2019р. між АТ Універсал Банк, в рамках проекту monobank, та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг, який представляє собою Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Вказана анкета - заява підписана відповідачкою та представником банку ОСОБА_3 .

В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 13.11.2019р. (далі - анкета-заява від 13.11.2019р.), позичальниця ОСОБА_1 просила відкрити поточний рахунок НОМЕР_2 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених умов в анкеті -заяві. Проставленням власноручного підпису під цією анкетою-заявою, вона ж підтвердила, що анкета - заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, та, що вона ознайомлена з переліченими документами, та отримала їх примірник у мобільному додатку. Дала згоду на збільшення (зменшення) банком в односторонньому порядку кредитного ліміту, про що останній зобов`язався повідомляти позичальницю шляхом надсилання повідомлення у мобільний додаток. (п.п. 1, 2, 3 анкети-заяви від 13.11.2019р.).

У п. 6 анкети - заяви від 13.11.2019р. позичальниця зазначила, що слід вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги, в т.ч. удосконалений електронний підпис, обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй у Банку. Та засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися нею для накладання удосконаленого електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій. Також визнала, що удосконалений електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Пунктом 9 анкети-заяви від 13.11.2019р. позичальниця підтвердила, що анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку.

У п. 10 анкети-заяви від 13.11.2019р. позичальниця надала право банку здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків відкритих у банку, без додаткового її розпорядження, для погашення будь-яких договірних зобов`язань перед Банком, що випливають з умов договору.

Також у анкеті-заяві від 13.11.2019р., п.11, позичальниця просить усе листування щодо цього Договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали зв`язку, відповідно до умов Договору.

До анкети-заяви від 13.11.2019р. банк додав Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів мonobank|Universal Bank, затверджені протоколом № 45 від 07.11.2019р. та які набирають чинності з 08.11.2019р., з додатками (паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами чорної картки мonobank), які не підписані позичальницею у будь-який спосіб. Підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачкою цих документів у вказаній редакції у електронному вигляді матеріали справи також не містять.

За Інформації про розмір встановленого кредитного ліміту наданої у додатки до заяви від 18.06.2024р. відповідачці була встановлена сума кредитного ліміту: 13.11.2019р. о 10:26:36 - 20 000 грн. 00 коп., яка 15.07.2020р. о 17:22:21 була збільшена до 35 000 грн.00 коп., та 24.01.2023р. о 11:48:45 - зменшена до 32 100 грн. 00 коп., 15.02.2023р. о 12:08:50 - зменшена до 31 600 грн. 00 коп., 22.03.2023р. о 15:53:42 - зменшена до 31 400 грн. 00 коп.

З наданих банком розрахунку заборгованості станом на 07.02.2024р., виписки/особового рахунку/ з 13.11.2019р. по 07.02.2024р. НОМЕР_3 , виписки/особового рахунку/ з 13.11.2019р. по 07.02.2024р. № НОМЕР_4 , виписки/особового рахунку/ з 13.11.2019р. по 07.02.2024р. НОМЕР_2 , виписки/особового рахунку/ з 13.11.2019р. по 07.02.2024р. НОМЕР_5 , довідки про рух коштів по картці НОМЕР_6 від 07.06.2024р. за період з 13.11.2019р. по 07.06.2024р. та розширеного розрахунку за вказаний період, вбачається, що заборгованість відповідачки розрахована позивачем за кредитним договором від 13.11.2019р. станом на 28.03.2024р. становить 38 587 грн. 31 коп., з них 35 559 грн. 31 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), що заявлена у позові до стягнення, та 3 028 грн. - нарахований судовий збір. При цьому із цих же документів вбачається, що відповідачка з 01.12.2019р. по 28.02.2022р. користувалася кредитним коштами, оплачувала товари та послуги, здійснювала зняття готівки, інше. Останнього разу, 15.05.2023р., нею були вчинені дії з погашення заборгованості по кредиту в сумі 1 270 грн. 00 коп. та 15.08.2023р. відбулося зарахування коштів у сумі 3 000 грн. 00 коп. від ОСОБА_4 , які теж були зараховані на погашення заборгованості по картці. За весь час користування карткою, відповідачкою було проведено витрат по картці на суму 112 510 грн. 26 коп., та проведено поповнень карткового рахунку на суму 73 922 грн. 95 коп. При цьому, сума овердрафту (мінус по картці) становить - 7 187 грн. 31 коп. Також, у період з 01.07.2020р. по 01.12.2023р. позивачем нараховувалися (списувалися) відсотки за користування кредитом, загальний розмір яких у вказаний період склав 40 520 грн. 61 коп., комісія загальний розмір якої склав 1 176 грн. 81 коп., які були включені у загальну суму витрат по картці, як 112 510 грн. 26 коп. Також у вказану суму загальних витрат по картці було включено і нараховані, 28.03.2024р., позивачем судові витрати у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Доказів які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості за договором, і доводили б повне виконання кредитних зобов`язань за ним відповідачкою суду не надано.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України).

Так, за ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020р. у справі № 732/670/19, від 23.03.2020р. у справі № 404/502/18, від 07.10.2020р. № 127/33824/19, від 16.12.2020р. у справі № 561/77/19, від 12.01.2021р. у справі № 524/5556/19.

Законом України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг №2664-ІІІ (чинний на час виникнення між сторонами кредитних правовідносин) передбачено, що договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: - у паперовому вигляді; - у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України Про електронні документи та електронний документообіг; - шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; - в порядку, передбаченому Законом України Про електронну комерцію.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 15 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг № 851-ІУ, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.

Зі змісту ст.ст. 11, 12 Закону України Про електронну комерцію № 675-УІІІ (далі - Закон № 675-УІІІ) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-УІІІ електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону № 675-УІІІ).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону № 675-УІІІ відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст 11 Закону № 675-УІІІ у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-УІІІ).

Статтею 12 Закону № 675-УІІІ визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ Універсал Банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Анкета-заява від 13.11.2019р. містить лише анкетні дані відповідачки, її контактну інформацію. В ній зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, а також що вона отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Жодні дані про умови кредитування, в тому числі і щодо розміру процентів за користування кредитними коштами анкета-заява не містить.

Умови і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів мonobank|Universal Bank, які містять Тарифи та Паспорт споживчого кредиту "Чорна картка monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, не містять підпису позичальниці у будь-який спосіб, як і не містять підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачкою цих документів у вказаній редакції у електронному вигляді.

Відсутні в матеріалах справи і підтвердження, що саме ці Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів мonobank|Universal Bank, які містять Тарифи та Паспорт споживчого кредиту Чорна картка monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву 13.11.2019р., а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів, комісії, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015р. (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів мonobank|Universal Bank позивача могли неодноразово змінюватися самим АТ Універсал Банк в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови і правила у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

А посилання позивача на факт ознайомлення відповідачки з Умовами і правила обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank, Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що підтверджується тим, що на підставі анкети-заяви відповідачка висловила свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку Monobank шляхом застосування електронного цифрового підпису не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачекою у електронному вигляді Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів мonobank|Universal Bank, Умов і правил надання банківських послуг, Таблиці обчислення вартості кредиту, Паспорту споживчого кредиту Чорна картка Monobank, та Тарифів Чорна картка Monobank.

Надання ж позивачем Паспорту споживчого кредиту, також не має правового значення для вирішення цих позовних вимог, оскільки паспорт споживчого кредиту є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 23.05.2022р. у справі № 393/126/20.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентів, комісії, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною четвертою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів мonobank|Universal Bank з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019р. (справа №342/180/17).

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду № 697/302/20 від 18.05.2022р. у справі за позовом акціонерного товариства Універсал Банк про стягнення заборгованості. До того ж у цій же постанові Верховний суд зазначив, що оскільки в анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, то в стягненні процентів за користування кредитом, пені, комісії суд першої інстанції відмовив вірно.

При цьому поповнення, які здійснювала відповідачка свідчать про те, що вона усвідомлювала, що зобов`язана повернути банку кошти, які використала з кредитного ліміту, а отже розуміла наслідки та була ознайомлена з умовами використання наданих їй коштів.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ Універсал Банк не повернуті, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення загального залишку заборгованості за наданим кредитом яка утворилась в зв`язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань.

Як вбачається з наданих банком розрахунку заборгованості станом на 07.02.2024р., виписки/особового рахунку/ з 13.11.2019р. по 07.02.2024р. НОМЕР_3 , виписки/особового рахунку/ з 13.11.2019р. по 07.02.2024р. № НОМЕР_4 , виписки/особового рахунку/ з 13.11.2019р. по 07.02.2024р. НОМЕР_2 , виписки/особового рахунку/ з 13.11.2019р. по 07.02.2024р. НОМЕР_5 , довідки про рух коштів по картці НОМЕР_6 від 07.06.2024р. за період з 13.11.2019р. по 07.06.2024р. та розширеного розрахунку за вказаний період, відповідачці у період з 01.07.2020р. по 01.12.2023р. позивачем нараховувалися (списувалися) відсотки за користування кредитом, загальний розмір яких у вказаний період склав 40 520 грн. 61 коп., комісія загальний розмір якої склав 1 176 грн. 81 коп., які були включені у загальну суму витрат по картці, як 112 510 грн. 26 коп. Також у вказану суму загальних витрат по картці було включено і нараховані, 28.03.2024р., судові витрати у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

За вказаний період відповідачкою було використано кошти всього 112 510 грн. 26 коп. (з них: 40 520 грн. 61 коп. - відсотки, 1 176 грн. 81 коп. - комісія та 3 028 грн. - нарахований судовий збір) та було внесено на погашення кредиту кошти на загальну суму 73 922 грн. 95 коп., які позивачем також було зараховано, зокрема, на погашення відсотків за користування кредитом, комісії, нарахування яких кредитним договором не передбачено.

З огляду на вищевикладене слід також зазначити, що оскільки кредитним договором укладеним між позивачем та відповідачкою не передбачено нарахування відсотків за користування кредитом, та інших платежів, кошти, які були зараховані позивачем на погашення вказаних платежів, підлягають зарахуванню на погашення грошових зобов`язань в порядку, визначеному ст. 534 ЦК України.

Так, ст. 534 ЦК України визначено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;

2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;

3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Отже, з урахуванням умов кредитного договору, грошові кошти, які зараховані на погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом, комісії, інших платежів підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за основною сумою заборгованості за кредитом.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості в розмірі 35 559 грн. 31 коп. (загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), що заявлено ним до стягнення (без зарахування до цієї суми судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп., який при здійсненні позивачем розрахунків наведених вище, включений до загальних витрат по картці у сумі як 112 510 грн. 26 коп.) є безпідставними, необґрунтованими та незаконними, а відтак не підлягають задоволенню, оскільки кошти які були спрямовані на сплату заборгованості за кредитним договором, та мають бути зараховані в рахунок погашення основного боргу за кредитом, на 6 138 грн. 11 коп. перевищують суму отриманих відповідачкою від позивача кредитних коштів (112 510 грн. 26 коп. - 3 028 грн. (нарахований судовий збір) = 109 482 грн. 26 коп. - 40 520 грн. 61 коп. (проценти) - 1 176 грн. 81 коп. (комісія) - 73 922 грн. 95 коп. (сума зарахувань по картці).

Вищевказане також свідчить про відсутність у відповідачки жодної заборгованості за кредитним договором, укладеним 13.11.2019р. між сторонами, на підставі якого банком заявлено вимоги про стягнення заборгованості.

В сукупності вищевикладеного слідує, що вимоги позивача в цілому є безпідставними, необґрунтованими та незаконними, а відтак позов не підлягає задоволенню.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279, 280 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Універсал Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. покладаються на позивача Акціонерне товариство Універсал Банк.

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 16 вересня 2024 року.

Суддя Ф.Г. Сокол