Справа № 595/1893/23
Провадження № 2/347/370/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 лютого 2020 року Бучацьким районним судом Тернопільської області по сраві №595/224/20 за заявою стягувача ОСОБА_3 до боржника ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, винесено судовий наказ, яким стягнено з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь стягувача ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, почиаючи з 07.02.2020 року до досягнення дитиною повноліття. 08.11.2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції №1 Сіеро до ОСОБА_5 із заявою стосовно місця проживання, графіку відвідувань та аліментів. По справі №732/2022 винесено рішення, яким вирішено місце проживання, опіка та піклування стосовно спільного сина сторін - ОСОБА_6 покладається на його матір, при цьому обоє батьків однаково володіють батьківськими правами стосовно дитини, затверджено графік зустрічей дитини з батьком та вирішено, що пан ОСОБА_7 сплачуватиме пані ОСОБА_8 аліменти в сумі 180 євро на банківський рахунок, вказаний позивачем, протягом перших десяти днів кожного місяця. З травня 2023року позивач щомісячно сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі по 180 євро щомісячно, а тому просить звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 в розмірі заробітку (доходу) на дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі судового наказу Бучацького районного суду Тернопільської області від 11.02.2020 року у справі №595/224/20, оскільки з нього вже стягуються аліменти на підставі рішення суду іноземної держави. Просить позов задоводити.

Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення та просить позов задоволити.

Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки,причину неявки суду не повідомила.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачка була повідомлена про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 12.09.2024 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено в судовому засіданні батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є позивач ОСОБА_1 , що стверджується перекладеним з іспанської на українську мову свідоцтвом про народження дитини, виданим 21.01.2015р. відділом реєстрації актів громадянського стану ОСОБА_9 (а.с.18-23).

Згідно копії судового наказу Бучацького районного суду Тернопільської області від 11.02.2020р. вирішено стягувати з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи із 07 лютого 2020року до досягнення дитиною повноліття (а.с.14).

До матеріалів справи також долучено перекладену з іспанської на українську мову копію рішення суду першої інстанції №1 Сіеро від 27.04.2023р. по справі №732/2022 за заявою ОСОБА_2 стосовно місця проживання, графіку відвідувань та аліментів, згідно якого вирішено місце проживання, опіка та піклування стосовно спільного сина сторін - ОСОБА_6 покладається на його матір, при цьому обоє батьків однаково володіють батьківськими правами стосовно дитини, затверджено графік зустрічей дитини з батьком та вирішено, що пан ОСОБА_7 сплачуватиме пані ОСОБА_8 аліменти в сумі 180 євро на банківський рахунок, вказаний позивачем, протягом перших десяти днів кожного місяця (а.с.9-13).

Згідно ст. 273 Сімейного кодексу України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати аліментів можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати аліментів на підставі судового рішення.

Як стверджує позивач в своїй позовній заяві, починаючи з травня 2023року він щомісячно сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 180 євро щомісячно. Тобто, наявним є факт подвійного стягнення з позивача аліментів та обставини на які він посилається мають істотне значення в даному випадку, так як сина позивач матеріально утримує сплачуючи аліменти в розмірі 180євро, що є підставою для звільнення його від сплати аліментів в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, які стягуються з нього, згідно судового наказу від 11.02.2020р.

За приписом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А згідно ст.ст. 181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до платіжних доручень, які знаходяться в матеріалах справи видно, що позивач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 180євро щомісячно по даний час (а.с.24-26). А тому, позивачем доведено ті обставини, які мають істотне значення в даній справі, оскільки позивач належним чином утримує свого неповнолітнього сина, сплачуючи аліменти за рішенням суду першої інстанції №1 Сіеро від 27.04.2023р. по справі №732/2022 та будь-якої заборгованості по сплаті аліментів в нього немає.

В силу вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 в розмірі заробітку (доходу) на дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі судового наказу Бучацького районного суду Тенопільської області від 11.02.2020року у справі №595/224/20.

На підставі наведеного, ст.ст. 267-271, 273 СК України та керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 в розмірі заробітку (доходу) на дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі судового наказу Бучацького районного суду Тенопільської області від 11.02.2020року у справі №595/224/20.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.