У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2024 Справа №607/28016/19 Провадження №4-с/607/21/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.

скаржника ОСОБА_1

представника скаржника адвоката Дмитришин М.П.

стягувача ОСОБА_2

державного виконавця Токаренко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Дмитришин Мирослава Петрівна, стягувач ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренка В.С. та зобов`язання здійснити дії в межах виконавчого провадження №70409443, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2024 ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Дмитришин М.П. звернувся в суд із скаргою на рішення державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренка В.С. в якій просить суд: визнати неправомірним рішення головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренка В.С. про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 № 38158 від 26.02.2024 про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів та зобов`язати головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренка В.С. здійснити у межах виконавчого провадження № 70409443 перерахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 по 01.01.2023 із зарахуванням в рахунок погашення заборгованості по аліментних зобов`язаннях вже перерахованих в межах виконавчого провадження № 63442070 ОСОБА_1 коштів у період 01.12.2020 по 15.10.2021 у розмірі 57 493,72 грн., в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .

В обґрунтування поданої скарги скаржник вказує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі № 607/28016/19, яке було допущено до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, вирішено стягувати із нього в користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , в розмірі частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного, віку, починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття. З метою виконання даного судового рішення Відділом державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 29.10.2020 відкрито виконавче провадження № 63442070, в межах якого з нього було стягнуто та перераховано на рахунок стягувача ОСОБА_2 кошти у сумі 57 493,72 грн в суму сплати аліментних платежів.

Разом з тим, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.12.2021 у справі № 607/28016/19 заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 було скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2022 у справі № 607/28016/19, яке постановою Тернопільського апеляційного суду від 24.01.2023 залишено без змін, вирішено стягувати із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , в розмірі частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на вказане скаржника зауважує, що оскільки рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі № 607/28016/19 було скасовано, у нього не виник обов`язок щодо сплати аліментів починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття, тобто відсутня була правова підстава для стягнення аліментів у вигляді судового рішення, яке набрало законної сили. Натомість, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2022 набрало законної сили лише 24.01.2023 і відповідно з цього моменту у нього виник обов`язок щодо сплати аліментів в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , починаючи з 01.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Скаржник вказує, що на виконання виконавчого листа № 607/28016/19, виданого 18.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ним у період з 01.02.2023 по 01.01.2024 було сплачено кошти у сумі 73840,23, грн, при цьому заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.01.2024 становить 57 594,72 грн, яка виникла за період з 01.01.2022 по 01.01.2023.

26.02.2024 ним було подано заяву про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів у Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій він просив здійснити у межах виконавчого провадження №70409443 перерахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 по 01.01.2023 із зарахуванням вже перерахованих ним коштів у період 01.12.2020 по 15.10.2021 у розмірі 57493,72 грн, сплачених в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 . Однак, рішенням головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренка В.С. №38158 від 26.02.2024 в задоволені його заяви було відмовлено.

Вказане рішення державного виконавця скаржника вважає неправомірним, оскільки на його переконання задля недопущення подвійного стягнення із нього аліментів та дотримання справедливого балансу між інтересами боржника та стягувача, необхідно було здійснити перерахунок заборгованості про сплату аліментів за період з 01.01.2022 по 01.01.2023 із врахуванням та зарахуванням вже перерахованих ним коштів у період 01.12.2020 по 15.10.2021 у розмірі 57 493,72 грн. Проте, головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренко В.С. протиправно відмовив у задоволенні його заяви не дослідивши та не врахувавши усі відомості та докази, які були ним вказані в заяві про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів.

Крім того, на думку скаржника завершення виконавчого провадження № 63442070 не може бути підставою для відмови в задоволені його заяви ОСОБА_1 , оскільки це жодним чином не перешкоджає органам Державної виконавчої служби України здійснити зарахування стягнутої за відсутності правової підстави з нього суми аліментів в межах аналогічного виконавчого провадження № 70409443, у якому стягувач і боржник є одними й тими самими особами, та виконується судове рішення про стягнення аліментів в тій самій частці від доходу та на утримання тієї ж дитини.

Посилаючись на наведене, скаржник просив задовольнити скаргу.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.02.2024 прийнято до розгляду вказану скаргу та призначено її до розгляду.

13.03.2024 судом зареєстровано додаткові письмові пояснення подані представником скаржника ОСОБА_1 адвокатом Дмитришин М.П., в яких остання вказує, що з огляду на наявність прямої заборони у процесуальному законі, ОСОБА_1 не звертався із заявою про поворот виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі № 607/28016/19, на підставі якого з нього було стягнуто та перераховано на рахунок стягувача ОСОБА_2 аліменти у сумі 57493,72 грн, а відтак звернення ОСОБА_1 із скаргою на рішення державного виконавця № 38158 від 26.02.2024, яка містить вимогу здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 по 01.01.2023 із зарахуванням в рахунок погашення заборгованості по аліментних зобов`язаннях вже перерахованих в межах виконавчого провадження № 63442070 ОСОБА_1 коштів у період 01.12.2020 по 15.10.2021 у розмірі 57493,72 грн, є найбільш ефективним способом захисту прав ОСОБА_4 як сторони виконавчого провадження та відповідно приятиме недопущенню подвійного стягнення з нього аліментів.

Скаржник ОСОБА_5 та його представник адвокат Дмитришин М.П. у судовому засіданні вимоги скарги підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити з підстав викладених у скарзі та письмових поясненнях. Додатково адвокат Дмитришин М.П. зазначила, що на підставі заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі № 607/28016/19 відбулось примусове стягнення з ОСОБА_4 аліментів починаючи із 03.12.2019, які було стягнуто із його заробітної плати, однак таке рішення було скасовано ухвалою суду та 13.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області прийнято нове рішення, яке набрало законної сили 24.01.2023 та яким встановлено обов`язок ОСОБА_4 сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 з 01.01.2022. Відтак, на їх переконання справедливим буде провести перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів за період з 01.01.2022 по 01.01.2023 із зарахуванням в рахунок погашення заборгованості по аліментних зобов`язаннях вже стягнутих із нього на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 та перерахованих стягувачу коштів у період 01.12.2020 по 15.10.2021 у розмірі 57493,72 грн, оскільки в інший спосіб захистити права ОСОБА_4 як сторону виконавчого провадження є неможливо. Крім того зауважила, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів саме з 01.01.2022 було прийнято у зв`язку із врахуванням того, що ОСОБА_1 у період з 03.12.2019 до 01.01.2022 належним чином виконував свої батьківські обов`язки по відношенні до доньки ОСОБА_3 та ніс витрати на її утримання, відмінні від тих, які стягнуті з нього в межах виконавчого провадження відкритого на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі № 607/28016/19.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила з приводу задоволення скарги та вказала, що вона категорично не погоджується з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2022, в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів саме з 01.01.2022 та вважає його в цій частині необґрунтованим, оскільки аліменти повинні були стягуватись з моменту подання нею позовної заяви до суду, тобто з 03.12.2019. Водночас рішення суду в цій частині у апеляційному порядку вона не оскаржувала, оскільки не повній мірі зрозуміла правову природу даного рішення суду, а також була необізнана про можливість його оскарження.

Державний виконавець Токаренко В.С. в судовому засіданні при вирішення скарги покладався на думку суду. Крім того зазначив, що у виконавчому провадженні №70409443 ОСОБА_1 справно сплачує аліменти, а заборгованість існує лише в межах спірної суми у розмірі 57 594,72 грн. Водночас з огляду на те, що з приводу цією суми на даний час існує спір, ним не накладались арешти на майно та кошти боржника ОСОБА_1 . Також вважає, що не підлягає до задоволення вимога про визнання неправомірним його рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 № 38158 від 26.02.2024 про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів, оскільки у нього були правові підстави для здійснення такого перерахунку, так як процесуальним законом не врегульовано механізму його здійснення.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши витребувані у судом матеріали виконавчих проваджень № 70409443 та № 63442070, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд прийшов до висновку що скарга підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 03.12.2019 позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі №607/28016/19, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.09.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 164. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 768,40 грн сплаченого судового збору. Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вказаного рішення суду 10.07.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 31.07.2020 було видано виконавчий лист №607/28016/19.

29.10.2020 постановою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Савчук А.О. на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 від 28.10.2020, відкрито виконавче провадження № 63442070 з примусового виконання виконавчого листа № 607/28016/19 виданого 10.07.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Савчук А.О. від 09.11.2020 у виконавчому провадженні № 63442070, з примусового виконання виконавчого листа № 607/28016/19 виданого 10.07.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до звітів Головного управління ДФС у Тернопільській області про здійснення відрахування та виплати щодо ОСОБА_1 за постановою від 09.11.2020 у ВП № 63442070 виданою за виконавчим документом № 607/28016/19 від 10.07.2019, за період з 16.11.2020 по 30.09.2021 з заробітної плати ОСОБА_1 в рахунок сплати аліментів утримано наступні суми: в листопаді 2020 року 13 682,76 грн; у грудні 2020 року 11 719,06 грн; у січні 2021 року 6 271,34 грн; у лютому 2021 року 5 849,78 грн; у березні 2021 року 2 110,09 грн; у квітні 2021 року 2 332,56 грн; у травні 2021 року 2 381,42 грн; у червні 2021 року 2 956,27 грн; у липні 2021 року 2 459,61 грн; у серпні 2021 року 1 106,88 грн; у вересні 2021 року 7 342,15 грн.

Згідно листа Головного управління ДФС у Тернопільській області № 821/10/19-97-09-28 від 11.10.2021, ОСОБА_1 , звільнений з посади та податкової міліції 23.09.2021, згідно наказу Головного управління ДФС у Тернопільській області від 20.09.2021 № 81-о.

Як вбачається з розрахунку заборгованості із сплати аліментів виконаного старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Савчук А.О. 29.10.2021 у виконавчому провадженні № 63442070, згідно повідомлення ДПС борг ОСОБА_1 зі сплати аліментів за виконавчим листом № 607/28016/19 виданого 10.07.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області станом на 01.04.2021 становить 0,00 грн. За період з квітня 2021 року по жовтень 2021 року з боржника стягнуто аліменти у наступних сумах: у квітні 2021 року 2 332,56 грн; у травні 2021 року 2 381,42 грн; у червні 2021 року 2 956,27 грн; у липні 2021 року 2 459,61 грн; у серпні 2021 року 1 106,88 грн; у вересні 2021 року 7 342,15 грн. Станом на 01.11.2021 за ОСОБА_1 числиться переплата в сумі 1015,95 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.07.2021 у справі № 607/28016/19, у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Багранюка В.С. про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, відмовлено та заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, залишено без розгляду.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 21.09.2021, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Багранюка Віталія Сергійовича, задоволено. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.07.2021, скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.12.2021 у справі № 607/28016/19, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Багранюка Віталія Сергійовича про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задоволено. Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

15.02.2023 постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Савчук А.О., виконавче провадження № 63442070 з примусового виконання виконавчого листа № 607/28016/19 виданого 10.07.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття закінчено, у зв`язку із скасуванням рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі № 607/28016/19.

Відповідно до довідки Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 22494 від 01.02.2024 виданої ОСОБА_1 , на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебувало на примусовому виконанні виконавче провадження N?63442070 згідно виконавчого листа № 607/28016/19 від 10.07.2020 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною, повноліття. За період з 01.12.2020 по 15.10.2021 перераховано на рахунок стягувача кошти у сумі 57 493,72 грн в суму сплати аліментних платежів.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2022 у справі №607/28016/19, яке постановою Тернопільського апеляційного суду від 24.01.2023 залишено без змін, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задоволено частково. Розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , зареєстрований 03.09.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №164. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. Стягнути із ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір у розмірі 768,40 грн. Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини допущено негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Як вбачається із змісту вказаного рішення суду, задовольняючи позов частково та визначаючи дату стягнення аліментів із відповідача, судом враховано надані відповідачем докази про те, що він брав участь в утриманні своєї неповнолітньої дочки упродовж 2019-2021 років, зокрема виписки по картковому рахунку відповідача, відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 03.01.2019 по 31.12.2020, згідно яких ОСОБА_1 перераховував кошти на картковий рахунок ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки, у тому числі оплачував вартість ліжка та постільної білизни, що підтверджено товарним чеком від 30.05.2020, а також придбавав продукти харчування, дитячі іграшки та необхідний одяг. В серпні 2021 року відповідач проводив оздоровлення неповнолітньої ОСОБА_3 на курорті в м. Хургада республіка Єгипет, що підтверджено квитками та медичною страховкою. У грудні 2021 року здійснював придбання необхідних медикаментів для дитини у період її захворювання, що підтверджено фіскальними чеками. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що аліменти слід стягувати з 01.01.2022.

На підставі вказаного рішення суду від 13.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 18.10.2022 було видано виконавчий лист №607/28016/19.

24.11.2022 постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Токаренко В.С. на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 від 23.11.2022, відкрито виконавче провадження № 70409443 з примусового виконання виконавчого листа № 607/28016/19 виданого 18.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 №11/2/1943 від 16.02.2023, ОСОБА_1 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01.03.2022 по теперішній час.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Токаренко В.С. від 07.03.2023 у виконавчому провадженні № 70409443, з примусового виконання виконавчого листа № 607/28016/19 виданого 18.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які він отримує у ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до звітів ІНФОРМАЦІЯ_3 про здійснення відрахування та виплати з ОСОБА_1 за постановою від 07.03.2023 у ВП № 70409443 виданою за виконавчим листом від 18.10.2022 № 607/28016/19 Тернопільським міськрайонним судом за період з 01.04.2023 по 24.11.2023 з заробітної плати ОСОБА_1 в рахунок сплати аліментів утримано наступні суми: у березні 2023 року 10 301,51 грн; у квітня 2023 року 5855,32 грн; у травні 2023 року 5855,32 грн; у червні 2023 року 5855,32 грн; у липні 2023 року 5855,32 грн; у серпні 2023 року 5855,32 грн; у вересні 2023 року 5855,32 грн; у жовтні 2023 року 5855,32 грн; у листопаді 2023 року 1584,00 грн та 4684,26 грн. З 24.11.2023 ОСОБА_1 не перебуває на грошовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_5 , переведений до нового місця проходження військової служби.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів № 19615 виконаного головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Токаренко В.С. 30.01.2024 у виконавчому провадженні № 70409443, станом на 30.01.2024 за ОСОБА_1 числиться заборгованість зі сплати аліментів у сумі 57 594,72 грн.

26.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Токаренко В.С. із заявою про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів, у якій зазначив, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі №607/28016/19, яким було покладено на нього обов`язок щодо сплати аліментів починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття, було скасоване, тобто була відсутня правова підстава для стягнення аліментів. Водночас, у виконавчому провадженні № 63442070 в період 01.12.2020 по 15.10.2021 з нього було стягнуто аліменти у розмірі 57493,72 грн, а у виконавчому провадженні № 70409443 у нього наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 57 594,72 грн, яка виникла за період з 01.01.2022 по 01.01.2023. Відтак задля недопущення подвійного стягнення з нього аліментів, ОСОБА_1 просив державного виконавця здійснити у межах виконавчого провадження № 70409443 перерахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 по 01.01.2023 із зарахуванням вже перерахованих ОСОБА_1 коштів у період 01.12.2020 по 15.10.2021 у розмірі 57 493,72 грн, сплачених в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .

Згідно відповіді головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Токаренко В.С. № 38158 від 26.02.2024 на заяву ОСОБА_1 від 26.02.2024 вх. № 6268, державний виконавець повідомив ОСОБА_1 , що у нього відсутні підстави для зарахування аліментів, які були стягнуті у виконавчому провадженні № 63442070 згідно виконавчого листа № 607/28016/19 від 10.07.2020 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської, оскільки термін виконання даного рішення починався з 03.12.2019 до повноліття дитини, однак 15.02.2022 дане виконавче провадження було завершено.

За змістом ст.129, 129-1 Конституції України, та відповідно до ст.18 ЦПК України судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадянам підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно вимог п. п. 2, 3 розділу XVI «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), стягнуті аліментні суми перераховуються виконавцем на зазначений стягувачем в письмовій заяві рахунок у банку або іншій фінансовій установі чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження. У разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами статті 74 Закону про виконавче провадження, відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146(з наступними змінами) «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості.

Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

Так, як вбачається із змісту скарги, скаржник не погоджується із періодом нарахування та стягнення з нього аліментних платежів, оскільки на переконання скаржника з нього безпідставно стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки у період 01.12.2020 по 15.10.2021 у розмірі 57493,72 грн, так як заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі № 607/28016/19, яким встановлено його обов`язок сплачувати аліменти з 03.12.2019 скасовано, натомість прийнято нове рішення, яке набрало законної сили 24.01.2023 та яким встановлено його обов`язок сплачувати аліменти на користь стягувача аліменти з 01.01.2022. Відтак скаржник просить провести перерахунок його заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.01.2022 по 01.01.2023 із зарахуванням в рахунок погашення заборгованості по аліментних зобов`язаннях вже стягнутих із нього на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 та перерахованих стягувачу коштів у період 01.12.2020 по 15.10.2021 у розмірі 57493,72 грн,

Частиною 3 ст. 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Статтями 180-181 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Судом встановлено, що заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі №607/28016/19, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено та з поміж іншого стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення суду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 31.07.2020 було видано виконавчий лист №607/28016/19, який ОСОБА_2 пред`явлено до примусового виконання, у зв`язку із чим постановою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Савчук А.О. від 29.10.2020 відкрито виконавче провадження № 63442070 та постановою від 09.11.2020 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Матеріалами справи підтверджено, що під час здійснення примусового виконання виконавчого листа № 607/28016/19 виданого 10.07.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області в межах виконавчого провадження №63442070 з ОСОБА_1 за період з 01.12.2020 по 15.10.2021 стягнуто та перераховано стягувачу ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 57 493,72 грн.

Разом з тим, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.12.2021 у справі № 607/28016/19, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Багранюка В.С. задоволено та скасовано заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відтак 15.02.2023 постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Савчук А.О., виконавче провадження № 63442070 з примусового виконання виконавчого листа № 607/28016/19 виданого 10.07.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області закінчено.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2022 у справі №607/28016/19, яке постановою Тернопільського апеляційного суду від 24.01.2023 залишено без змін, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково та з поміж іншого стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із змісту вказаного рішення суду, задовольняючи позов частково та визначаючи дату стягнення аліментів із відповідача не від дня пред`явлення позову, а з 01.01.2022 судом враховано надані відповідачем докази про те, що він брав участь в утриманні своєї неповнолітньої дочки упродовж 2019-2021 років, а відтак підстав для стягнення аліментів за вказаний період, судом не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 з 03.12.2019, підстави для відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 аліментів у період 01.12.2020 по 15.10.2021 були відсутні, відтак доводи скарги у цій частині є підставними.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів № 19615 виконаного головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Токаренко В.С. 30.01.2024 у виконавчому провадженні № 70409443, з примусового виконання виконавчого листа № 607/28016/19 виданого 18.10.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття, станом на 30.01.2024 за ОСОБА_1 числиться заборгованість зі сплати аліментів у сумі 57 594,72 грн.

26.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Токаренко В.С. із заявою у якій просив здійснити у межах виконавчого провадження № 70409443 перерахунок його заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.01.2022 по 01.01.2023 із зарахуванням вже перерахованих ним коштів у період 01.12.2020 по 15.10.2021 у розмірі 57 493,72 грн, сплачених в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , у зв`язку із скасуванням рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2020 у справі №607/28016/19, яким було покладено на нього обов`язок щодо сплати аліментів починаючи з 03.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, державним виконавцем було відмолено ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку, через відсутність підстави для зарахування аліментів, які були стягнуті у виконавчому провадженні № 63442070 згідно виконавчого листа № 607/28016/19 від 10.07.2020 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, оскільки термін виконання даного рішення починався з 03.12.2019 до повноліття дитини, однак 15.02.2022 дане виконавче провадження було завершено.

Нормою пункту 2 ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику, зокрема, у разі надходження виконавчого документа на виконання від стягувача.

Відповідно до п.4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 51 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що судом встановлено, відсутність правових підстав для відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у період 01.12.2020 по 15.10.2021 у розмірі 57 493,72 грн, натомість вказані кошти були стягнуті та перераховані в користь ОСОБА_2 в рахунок аліментних платежів, відтак враховуючи, що у ВП №63442070 аліменти стягнуті на одного і того ж стягувача та на утримання тієї ж дитини, що і у ВП №70409443, суд приходить до висновку, про можливість зобов`язання уповноваженої особи Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зарахувати сплачені кошти ОСОБА_1 у ВП №63442070 в сумі 57493,72 грн. в рахунок погашення заборгованості по аліментах у ВП №70409443.

При цьому суд враховує, що в інший спосіб, окрім, як здійснення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів у ВП №70409443, скаржник позбавлений можливості захисти свої права як сторони виконавчого провадження, оскільки за змістом ст. 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів поворот виконання рішення суду не допускається, а у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі, як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Заперечення ж стягувача ОСОБА_2 суд до уваги не бере, оскільки рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2022 у справі №607/28016/19, яким стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , аліменти з 01.01.2022 набрало законної сили 24.01.2023, на даний час є чинним та ОСОБА_2 в цій частині не оскаржувалось, а відтак суд вважає що висновок про відсутність підстав для відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у період 01.12.2020 по 15.10.2021 відповідає встановленим обставинам справи.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

Згідно зі ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В силу ч. 1 ст. 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного, враховуючи викладені вимоги законів та досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд приходиться до висновку, що державний виконавець в повній мірі не виконав своїх обов`язків у виконавчому провадженні та не використав всі надані йому повноваження для з`ясування місце проживання, перебування боржника фізичної особи, а тому скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення частково, шляхом зобов`язання уповноваженої особи Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зарахувати сплачені кошти ОСОБА_1 у ВП №63442070 в сумі 57493,72 грн. в рахунок погашення заборгованості по аліментах у ВП №70409443.

Разом з тим, на переконання суду вимога скаржника про визнання неправомірним рішення головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренка В.С. про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 № 38158 від 26.02.2024 про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів до задоволення не підлягає, оскільки ЗУ «Про виконавче провадження» та іншими процесуальними нормами не врегульовано питання зарахування стягнутих коштів за одним виконавчим провадженням на виконання іншого виконавчого провадження, а відтак у державного виконавця були відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , при цьому останньому було роз`яснено, що за наявності спору з приводу розміру заборгованості за аліментами, такий обчислюється судом.

При цьому суд звертає увагу, що під час виготовлення вступної та резолютивної частини судового рішення судом допущено описку при зазначенні прізвища секретаря судового засідання, а саме неправлильно зазначено « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_8 ».

З урахуванням викладеного, відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність внесення змін до вступної частини повного тексту ухвали, зазначивши прізвище секретаря судового засідання «Хавщ Я.А».

Керуючись статтями 260, 261, 352-354, 447-452 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Дмитришин Мирослава Петрівна, стягувач ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренка В.С. та зобов`язання здійснити дії в межах виконавчого провадження №70409443, задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зарахувати сплачені кошти ОСОБА_1 у ВП №63442070 в сумі 57493,72 грн. в рахунок погашення заборгованості по аліментах у ВП №70409443.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.04.2024.

Головуючий суддя Н. Р. Кунець