Номер провадження 2/725/2030/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Ботнар Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Посилався на те, що 05 березня 2005 року між ними був укладений шлюб.

Під час шлюбу у них народились діти син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось, шлюбні відносин припинені, сторони проживають окремо.

Вказує, що дитина ОСОБА_3 , 2018 року народження проживає разом із батьком, мати проживає окремо.

Вважає, що їхній шлюб виявився невдалим, у них різні погляди на життя. Втрачено почуття любові один до одного, сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, спільного господарства сторони не ведуть, а тому вони дійшли спільної згоди, щодо розірвання їхнього шлюбу, на даний момент між ними не існує спору про місце проживання та виховання спільної дитини ОСОБА_3 , 2018 року народження, майнових спорів на даний момент між ними також немає.

Малолітня дитина ОСОБА_3 , 2018 року народження, після припинення спільного проживання, проживає з батьком. Проживання з батьком відповідає інтересам дитини. Батько повністю фінансово утримує дитину, піклується про неї.

У зв`язку з наведеним, просив розірвати шлюб між ними, малолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після розірвання шлюбу, залишити проживати разом з її батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 самостійно виховує та утримує малолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судове засідання сторони не з`явились.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив заяву задовольнити.

Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 березня 2005 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 282. (а/с 6).

Під час даного шлюбу у сторін народились діти син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а/с 18-19).

У постанові від 22 грудня 2021 року у справі №339/143/20 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами відсутній спір щодо місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 , 2018 року народження. (а/с 8).

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

За таких обставин, судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2018 року народження, необхідно для соціального забезпечення життєдіяльності позивача та його дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання та виховання їх спільної дитини.

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 24.10.2024 року, до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. (а/с 20).

Згідно довідки дільничного лікаря, за медичною допомогою з дитиною ОСОБА_3 , 2018 року народження, звертається батько ОСОБА_1 /а.с. 7/.

Крім того, факт одноособового утримання та виховання позивачем малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2018 року народження підтверджується також й письмовими поясненнями людей, близьких до їхнього оточення. /а.с. 12-17/.

У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що позивачем доведений факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 самостійно виховує та утримує малолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За таких обставин, зважаючи на наявність договору щодо узгодженого сторонами місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 , 2018 року народження, згоди самої матері дитини (а.с. 36), суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 109, 112,113, 114, 161 СК України, ст.ст. 174, 293, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), який зареєстрований 05 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 282.

Малолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після розірвання шлюбу, залишити проживати разом з її батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 самостійно виховує та утримує малолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1817 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. А. Скуляк