Провадження № 2/127/2499/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю представника відповідача - адвоката Хейніса О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрКредитФінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «УкрКредитФінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 90000 грн. та понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги ТОВ «УкрКредитФінанс» мотивувало тим, що 01.01.2023 між позивачем та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УкрКредитФінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1134-8101.

Даний кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Позичальнику ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор А2320 для підписання кредитного договору №1134-8101 від 01.01.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

За умовами договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 18000,00 грн., строком кредитування - 300 днів, базовий період 18 днів, знижена відсоткова ставка - 2,50% в день, стандартна відсоткова ставка 3,00% в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору.

Проте, ОСОБА_1 неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим порушує умови кредитного договору в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 178380,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 18000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 160380,00 грн.

Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УкрКредитФінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 88380,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 90000,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 18000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 72000,00 грн., тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача - адвокат Хейніс О.Г. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в сумі 72000,00 грн. В обгрунтування своєї позиції по справі представником відповідача подано відзив на позовну заяву, який обгрунтований тим, що суд повинен обмежитись стягненням денної процентної ставки, яка не може перевищувати 1% в силу ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки до укладеного між сторонами договору застосовується положення законодавства про споживче кредитування. Згідно із Законом України «Про споживче кредитування», а саме п. 5 ст. 8 максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1% в день. Тобто, положення кредитного договору порушують норми вищезгаданого закону. Вважає, що законною фіксованою кредитною ставкою є 1% в день. Із змісту позову слідує, що позивач просить стягнути на свою користь 90 000 грн., із яких прострочена заборгованість за кредитом 18000,00 грн. та 72 000,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до довідки про укладення договору, що була додана до позовної заяви, загальний строк кредитування 300 днів. З них 18 днів ставка 2,50%, решта 282 дня 3,00%. Оскільки згідно із Законом України «Про споживче кредитування» ставка % за день не може перевищувати 1%, розрахунок буде наступним: 1% від 18 000 грн. (тіло кредиту) = 180 гривень на день 300 * 180 = 54 000 грн. (заборгованість за відсотками). Отже, 18 000 + 54 000 = 72000 грн. розмір заборгованості, який відповідач має перед банком.

Заслухавши пояснення представника відповідача - адвоката Хейніса О.Г., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.01.2023 між ТОВ «УкрКредитФінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1134-8101 (а.с. 31-36).

Договір укладено сторонами у вигляді електронного договору в розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Правила відкриття кредитної лінії (а.с. 11-24), Паспорт споживчого кредиту (а.с. 25-28), Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (а.с. 29-30) є невід`ємними частинами договору та разом з договором про відкриття кредитної лінії складають єдиний договір.

У договорі визначено істотні його умови: розмір кредиту 18000 грн., строк кредитування 300 днів, дата повернення кредиту 28.10.2023, базовий період 18 днів, знижена процентна ставка 2,50% в день, стандартна процентна ставка 3,00% в день.

У п. 4.8 кредитного договору серед іншого зазначено, що строк договору є рівним строку кредитування. Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Продовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

В судовому засіданні представник відповідача не заперечував обставини укладення 01.01.2023 між позивачем та ОСОБА_1 договору про відкриття кредитної лінії №1134-8101 та отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 18000 грн.

Отже, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Тобто, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.

Відповідно до п. 8.5 договору у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування, визначеного п. 4.8 даного договору.

Згідно з довідкою ТОВ «УкрКредитФінанс» про перерахування суми кредиту №1134-8101 від 01.01.2023 ОСОБА_1 , видача кредитних коштів здійснювалася за допомогою системи LIQPAY, платіж № від 01.01.2023 в сумі 18000 грн. на номер платіжної карти НОМЕР_1 з призначенням платежу: видача кредитних коштів за договором №1134-8101 від 01.01.2023 (а.с. 52).

Перерахування позивачем кредитних коштів відповідачу за допомогою системи LIQPAY в сумі 18000 грн. на номер платіжної карти НОМЕР_1 з призначенням платежу: видача кредитних коштів за договором №1134-8101 від 01.01.2023 підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 37-51).

Відповідно до змісту довідки про укладений договір щодо видачі кредиту №1134-8101 від 01.01.2023 загальна заборгованість відповідача становить 178380,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 18000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 160380 грн. (а.с. 53-59).

Цією довідкою підтверджується, що проценти в сумі 160380 грн. нараховані відповідачу в межах строку дії договору кредиту, тобто до 28.10.2023 (а.с. 57).

Строк дії договору про відкриття кредитної лінії №1134-8101 від 01.01.2023 сторонами не продовжувався.

Отже, із розрахунку заборгованості вбачається, що проценти нараховано в межах строку кредитування, тому нарахування процентів за користування кредитом є правомірним, яке підтверджується умовами кредитного договору та доказами кредитної заборгованості.Наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростовано відповідачем.

Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УкрКредитФінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 88380,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 90000 грн.

Враховуючи вище вказане, позивач просив суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 18000 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 72000 грн.

Відповідач ОСОБА_1 не надав жодних доказів на підтвердження того, що він належним чином виконував грошові зобов`язання за кредитним договором під час його дії, або на підтвердження повернення ним кредиту чи на спростування вказаних позивачем обставин, а також не надав доказів щодо неправильного нарахування процентів за користування кредитом, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи представника відповідача про те, що суд повинен обмежитись стягненням денної процентної ставки, яка не може перевищувати 1% в силу ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки до укладеного між сторонами договору застосовується положення законодавства про споживче кредитування, не можна визнати обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до п. 4.8 кредитного договору, строк договору є рівним строку кредитування, який закінчився 28.10.2023.

Згідно з інформацією офіційного веб-порталу Верховної Ради України, Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Ураховуючи, що самим Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 01.01.2023 з терміном його дії до 28.10.2023, тобто до набрання чинності цим Законом, а також те, що строк дії цього договору сторонами не продовжувався після набрання чинності указаним Законом, тому процента ставка нараховувалась відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, яке діяло до набрання чинності цим Законом і підстави для застосування процентої ставки в розмірі 1% відсутні.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн., сплата якого підтверджена платіжною інструкцією №37555 від 28.05.2024.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.

Стянути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрКредитФінанс» заборгованість за кредитним договором №1134-8101 від 01.01.2023 в розмірі 90000 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом 18000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 72000 грн. та понесений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрКредитФінанс», , місцезнаходження: 01133 м. Київ, Бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 10.09.2024.

Суддя: