ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/18941/24

Провадження № 22-ц/4820/2006/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 серпня 2024 року (суддя Павловська А.А.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс») звернулось до суду з позовом та просило ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 99114891 від 28.08.2020 року в сумі 20863,49 грн., з яких: 12644,50 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 8218,99 грн. - сума заборгованості за процентами, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 28.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіль» (далі - ТОВ «ФК «Профіль») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 99114891. Погашення кредиту за даним договором повинно відбуватися шляхом сплати відповідачем щомісячних ануїтетних платежів. Однак, після отримання кредитних коштів відповідач не здійснював свої зобов`язання з повернення коштів.

21 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Профіль» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір факторингу №21122021, згідно якого ТОВ «ФК «Профіль» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, до боржників, вказаними у додатку до договору.

Відповідно до додатку до Договору факторингу від 21.12.2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20863,49 грн., з яких: 12644,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8218,99 грн. - сума заборгованості за процентами.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю позивачем позовних вимог. З анкети-заяви вбачається, що кредит мав бути виданий на придбання товару. Матеріали справи не містять доказів видачі кредитних коштів ані відповідачу, ані перерахування вказаних коштів магазину-партнеру, вказаному в тексті заяви-анкети №99114891. Крім того, позивачем не надано і будь-яких інших об`єктивних доказів видачі відповідачеві кредитних коштів, наприклад, виписки по рахунку відповідача, з якої можливо було б простежити рух кредитних коштів та наявність/відсутність фактів їх повернення.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Діджи Фінанс», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу на повторний розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що відповідно до п.п. 1.1.5 Заяви-Анкети на приєднання до Договору, відповідач беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю розумів його зміст та погодився зі всіма умовами.

Згідно п.п. 8.6 цього договору клієнт беззастережно приєднується до умов Договору.

Згідно Анкети-Заяви №99114891 від 28.08.2020 ОСОБА_1 підтверджує, що вся інформація та/або надані ним документи є чинними повними і достовірними у всіх відношеннях та відповідають оригіналу. Також підтверджує, що акцептує Публічну пропозицію Фінансової Компанії на укладення Договору про надання позики ТОВ «ФК «Профіль» для фізичних осіб, яка розміщена на сайті Фінансової Компанії: casharing.com.ua, в повному обсязі, з урахуванням Умов і правил надання фінансових послуг, Тарифами, Паспортом позик (згідно вимог діючого законодавства), таблицею обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики та складають Договір про надання позики, укладання якого він підтвердив і зобов?язався виконувати його умови. Договір вважається укладеним з дня отримання Фінансовою Компанією заповненої та підписаної ОСОБА_1 заяви-анкети №99114891 від 28.08.2020 року.

ТОВ «Діджи Фінанс» звертає увагу суду, що згідно умов Кредитного договору № 99114891 він надається у безготівковій формі, шляхом перерахування на рахунки магазина-партнера ТОВ «СОТА-АЛЬЯНС» (), рахунок № НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Кам`янецька. Проте, позивач не міг надати виписку по рахунку Відповідача, оскільки Кредитні кошти перераховувались на рахунок магазина-партнера ТОВ «СОТА-АЛЬЯНС», а не на рахунки ОСОБА_1 . Оскільки кредитні кошти були перераховані на рахунки магазина-партнера ТОВ «СОТА-АЛЬЯНС» (), рахунок № НОМЕР_1 , позивач не міг надати виписку по рахунку магазина, оскільки даний документ містить Банківську таємницю.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників по справі не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 28 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Профіль» та ОСОБА_1 укладено договір про надання позики, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви №99114891.

Підписаною ОСОБА_1 анкетою-заявою, визначено суму позики, яка становить 12644,50 грн., строк кредитування 12 місяців (з 28.08.2020 по 27.08.2021), розмір процентної ставки 0,0001% річних, комісія за управління позикою 5,0%, разова комісія 1149,50 грн., схема повернення кредиту ануїтетна.

Згідно паспорту споживчого кредиту, кредитні кошти надаються у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок продавця товарів ТОВ «СОТА-АЛЬЯНС» () (а.с.60).

Підписання Заяви-приєднання до Договору про надання позики відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування, загальну вартість позики, надані виходячи із обраних Відповідачем умов кредитування, умовами і правилами надання фінансових послуг, тарифами, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки.

Орієнтовна загальна вартість позики за весь строк користування позикою (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісія та інші платежі) становить 20863,49 грн. При цьому зазначено, що орієнтовна загальна вартість позики є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущеннях, що договір про надання позики залишиться дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець та споживач виконають свої обов`язки на умовах і у строки визначені договором.

У грудні 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» (фактор) уклав із ТОВ «ФК «Профіль» (клієнт) договір факторингу №21122021. Згідно умов цього договору клієнт зобов?язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Загальна сума платежів фактором на користь клієнта на підставі договору досягла 2 000 000 грн. (договір а.с. 25-30).

Згідно витягу з Додатку до Договору факторингу №21122021 від 21.12.2021 року залишок боргу ОСОБА_1 на момент відступлення права вимоги становив 20863,49 грн., який складається із заборгованості за тілом кредиту 12644,50 грн. та заборгованості за відсотками 8218,99 грн. (а.с.18).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію «№ 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною 1 ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Позивачем належними та допустимими доказами підтверджено перехід прав вимоги від ТОВ «ФК «Профіль» до ТОВ «Діджи Фінанс». Зокрема надано Договір факторингу №21122021 від 21 грудня 2021 року, укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Профіль», витяг з Додатку до Договору факторингу №21122021 від 21.12.2021 року, а також погоджені між сторонами форми Реєстру прав вимоги, акт повернення прав вимоги, акт погодження мінімальної ціни, звіт про отримані платежі, форму повідомлення боржника за кредитним договором.

Однак при цьому, відмовляючи в позові, суд вказав, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що первісним позикодавцем ТОВ «ФК «Профіль» було передано відповідачу кошти за кредитним договором. І такі висновки суду є вірними.

З вказаними висновками місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

За положеннями ч.ч. 1-4ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.ст. 76, 77, 79, 80, 81 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Позивачем не надано будь-яких доказів, що первісним кредитом ТОВ «ФК «Профіль» були перераховані кошти за договором позики №99114891 від 28.08.2020 року ТОВ «СОТА-АЛЬЯНС» на його рахунок, як це передбачено умовами договору про надання позики. Матеріали справи взагалі не містять будь-яких об`єктивних доказів видачі відповідачеві кредитних коштів, як-то виписки по рахунку та інше.

Такі докази не були надані ні при поданні позову, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні при поданні апеляційної скарги. Позивачем не було заявлено і клопотань про витребування відповідних доказів судом.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта що предмет доказування в цивільному процесі повністю залежить від правових позицій сторін, обставини, які не мають значення для вирішення справи по суті, не підлягають доказуванню сторонами та встановлюються судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом належним чином.

Позивачу при пред`явленні вказаного позову необхідно було довести обставини щодо укладення договору позики, перерахування коштів позичальнику, не виконання позичальником умов договорів та факт набуття та переходу прав вимоги до позивача як нового кредитора.

Вказані обставини, тобто свої вимоги позивач не довів належними і допустимими доказами в повному обсязі. Не заявив клопотання про витребування судом відповідних доказів в банківських установах, хоча не був позбавлений такого права в суді першої інстанції. При поданні апеляційної скарги, відповідні докази також не були надані позивачем та не пред`явлено відповідного клопотання. Водночас, слід зауважити, що покладення на відповідача обов`язку щодо доведення обставини неперерахування йому коштів, суперечить принципу змагальності цивільного процесу.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, тому відсутні підстави, визначені статтею 141 ЦПК України для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк