Справа № 638/2148/20
Провадження № 2-др/638/80/24
10.09.2024 Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,
за участю секретаря: Черкашиної Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Панасенка Павла Петровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі №638/2148/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, -
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Панасенко Павло Петрович 25.07.2024 року через підсистему «Електронний Суд» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі №638/2148/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, згідно прохальної частини якої просить суд: ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №638/2148/20, в якому вирішити питання про судові витрати, а саме стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 гривень. Заява обґрунтована тим, що 22.07.2024 року Дзержинським районним судом м. Харкова було винесено рішення по цивільній справі №638/2148/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, яким позовні вимоги задоволені, однак судом в рішенні не вирішено питання про судові витрати. ОСОБА_1 понесла витрати на правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 20 000,00 грн. 01.03.2024 року представником позивача було подано клопотання про розподіл судових витрат між сторонами в порядку статті 141 ЦПК України, до якого було додано докази понесення витрат на правничу допомогу: договір про надання правової допомоги від 29.06.2021 року, додаткова угода від 18.12.2023 року до договору про надання правової допомоги від 29.06.2021, квитанції від 30.12.2023 року, розрахунок суми витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, за фактично надану правову допомогу станом на 31.03.2023 року, рішення №17 розширеного засідання Ради адвокатів Харківської області від 21.03.2018 року; рішення №13/17 Ради адвокатів Харківської області від 21.07.2021 року; акт приймання-передачі від 19.02.2024 року, копії доказів направлення клопотання з додатками іншим учасника справи.
Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Панасенка П.П. надано заяву з проханням слухання справи провести без участі позивача та його представника.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, причину неявки не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином.
Відповідачем ОСОБА_2 не подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
З урахуванням приписів частини 4 статті 270 ЦПК України, участь сторін у судовому засіданні не є необхідною, а тому судовий розгляд проводиться за їх відсутності.
Матеріалами справи встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.07.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя задоволені. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в спільному майні подружжя. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , суму сплаченого судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. Повернуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, а саме в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.
01.03.2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Панасенко Павлом Петровичем подано клопотання про здійснення розподілу судових витрат між сторонами в порядку статті 141 ЦПК України, згідно якого просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000 гривень.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Ознайомившись із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, а також дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку.
Так, дійсно, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Панасенком Павлом Петровичем укладено договір про надання правової допомоги від 29.06.2021 року, а також укладено 18.12.2023 року додаткову угоду додаток до договору про надання правової допомоги від 29.06.2021 року.
У розрахунку суми витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, за фактично надану правову допомогу за договором про надання правової допомоги від 12.02.2020 року та договором про надання правової допомоги від 29.06.2021 року ОСОБА_1 станом на 19.02.2024 року зазначені послуги, дата, витрачений час та сума, які надавались адвокатом Панасенком П.П.
Також долучено акт приймання-передачі робіт з надання правничої допомоги від 19.02.2024 року, в якому зазначено надані послуги по справі, витрачений час, вартість роботи та розмір гонорару на загальну суму 20 000,00 грн.
Також на підтвердження вказаного, відповідачем здійснено оплату в розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №15 від 30.12.2023 року.
Однак, суд також зауважує, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
В питанні критеріїв слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні висновки містить додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19.
Висновками у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, суд приходить до висновку, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. є завищеною щодо іншої сторони спору, із врахуванням складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, а також дійсної необхідності понесення таких витрат, а також із врахуванням того, що відповідачем було визнано позовні вимоги.
З урахуванням того, що судом при ухваленні рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.07.2024 року у справі № 638/2148/20 у даній справі питання щодо витрат на правничу допомогу не вирішувалось, з урахуванням наведеного, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути понесені витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 246, 270, 353, 354 ЦПК України суд, -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Панасенка Павла Петровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі №638/2148/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 витрати на правову допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку додаткове рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова.
Головуючий суддя: