Справа № 490/7129/23
Номер провадження 2/489/180/24
Ухвала

29 квітня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

В липні 2023 року АТ «Кредобанк» звернулось до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивували тим, що 26.09.2018 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 19696/2018, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 817 380,34 грн. на здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки Ford модель Kuga, 2018 р.в., укладеного між позичальником та ТОВ «ТЕРРА МОТОРС», для оплати страхового платежу, для оплати страхування від нещасних випадків) строком до 25.09.2025 зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов договору кредит надавався позичальнику для придбання транспортного засобу. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір застави транспортного засобу Ford Kuga, 2018 р.в., а також договір поруки № 19696/2018/2 від 26.09.2018, згідно якого ОСОБА_3 зобов`язався відповідати в повному обсязі перед банком за виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором № 19696/2018.

Банком свої зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, надано позичальнику грошові кошти. Проте відповідач ОСОБА_2 умови договору своєчасно та належним чином не виконувала, не дотрималась порядку погашення заборгованості відповідно графіку, кредит та відсотки в установлені строки не сплачувала. Внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору, станом на 08.05.2023 утворилась заборгованість в загальному розмірі 598 256,84 грн., яка складається з: заборгованість з кредитом 517 926,23 грн., заборгованість за відсотками 80 330,61 грн.

Посилаючись на викладені обставини, АТ «Кредобанк» просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 598 256,84 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 59 825,68 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

Згідно ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.08.2023 цивільну справу за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 передано на розгляд за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.09.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні.

12.10.2023 на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає частково - не погоджується з сумою боргу, заявленою банком. Відповідач зазначала, за період з вересня 2018 року по травень 2022 року нею внесено на рахунок погашення заборгованості 642 254,00 грн. Відповідно до власних розрахунків позивача її заборгованість станом на 26.05.2023 становить 226 554,87 грн. (157 345,85 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 69 209,02 грн. - заборгованість за відсотками). Також відповідач зауважувала на те, що строк виконання зобов`язань за отриманим кредитом (25.09.2025) ще не настав, вважає позовні вимоги передчасними. Щодо виникнення простроченої заборгованості за кредитом посилалась на те, що в неї виникли тяжкі матеріальні умови внаслідок втрати роботи та тяжкого захворювання її чоловіка. Крім того, позивач вважала безпідставно завищеними та необґрунтованими вимоги про стягнення з неї на користь банку витрат на професійну правничу допомогу. Просила в задоволенні позову відмовити.

12.10.2023 від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява, згідно якої він позовні вимоги визнає частково та підтримує заперечення проти позову, викладені у відзиві ОСОБА_4

24.10.2023 від представника позивача АТ «Кредобанк» надійшла відповідь на відзив, згідно якої він спростовує заперечення позивача проти позову. Наполягає на визначеному банком розрахунку заборгованості та зазначає, що з лютого 2022 року відповідач ОСОБА_2 не здійснювала жодних платежів в рахунок погашення заборгованості за кредитом, а важкі матеріальні обставини та хвороба її чоловіка не можуть бути підставою для невиконання кредитних зобов`язань. Також зауважував, що до звернення позивача з позовом до суду ОСОБА_2 жодним чином не зверталась до банку з пропозицією про позасудове врегулювання спору, хоча їй достеменно було відомо про наявність простроченої заборгованості за кредитом. Представник позивача наполягав також на тому, що визначена банком сума витрат на професійну правничу допомогу співмірна з цінами на аналогічні послуги в м. Києві.

08.02.2024 на адресу суду від представника позивача АТ «Кредобанк» надійшли письмові пояснення щодо зміни відсоткової ставки за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору, на момент укладення договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки в розмірі 12,99 % річних з дати укладення договору. Починаючи з другого та наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до встановленого для цих періодів значення змінюваної процентної ставки. Згідно п. 3.6 кредитного договору передбачено порядок перегляду змінюваної процентної ставки. Про зміну процентної ставки банк повідомляв позичальника шляхом надсилання письмового повідомлення на її поштову адресу, зазначену в договорі.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.11.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

25.03.2024 від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі - до розгляду Ленінським районним судом м. Миколаєва цивільної справи № 489/2116/24 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивували тим, що позивач АТ Кредобанк приховав від суду відомості про те, що 08.11.2023 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Моргуном О.С. було вчинено виконавчий напис, відповідно до якого звернуто стягнення на транспортний засіб марки Ford модель Kuga, 2018 р.в., - в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 19696/2018 від 26.09.2018. Таким чином відповідачі вважають, що в разі задоволення позову по вказаній справі та стягнення з них суми боргу за даним кредитним договором фактично відбудеться подвійне стягнення, що суперечить вимогам діючого законодавства та порушує їх права як боржників. В зв`язку з цим просять зупинити провадження у справі.

18.04.2024 від представника АТ Кредобанк надійшло заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, згідно якого просить суд відмовити у задоволенні відповідного клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Свої заперечення мотивував тим, що виконавчий напис нотаріуса за реєстровим номером 2423 від 08.11.2023 стосується звернення стягнення на предмет застави. При цьому наявність невиконаного судового рішення про звернення стягнення на предмет забезпечення не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором, оскільки застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником права не є подвійним стягненням заборгованості. Вказує на те, що подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 361/7543/17. Також представник позивача зауважував на тому, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет застави. Також представник позивача наполягав на тому, що об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій підлягає зупиненню, зокрема факти, що мають юридичне значення. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати юридичне значення для іншої справи. Суд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду. Крім того вказував на те, що безпідставне зупинення провадження у даній справі призведе до порушення прав позивача на розумний строк розгляду поданого ним позову.

Окремо представник позивача вказував на те, що ним 06.02.2024 до суду та відповідачам направлялись письмові пояснення, де він обґрунтовував свою позицію щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса. Тому доводи відповідачів про замовчування інформації про існування виконавчого напису є необґрунтованими.

В судовому засіданні представник АТ «Кредобанк» Єнова Л.М. проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі заперечувала, просила відмовити в його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`яились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва (суддя Кокорєв В.В.) перебуває цивільна справа № 489/2116/24 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до АТ Кредобанк про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Провадження у вказаній справі відкрито 27.03.2024.

Тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

Згідно правового висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 по справі № 357/10397/19, метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України, є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду адміністративної справи, апеляційний господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї справи

При цьому, необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку (висновок Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 910/12694/18).

Відповідачі як на підставу клопотання про зупинення провадження у справі посилаються на те, що 08.11.2023 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Моргуном О.С. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на автомобіль марки Ford модель Kuga, 2018 р.в., який є предметом застави в якості забезпечення виконання зобов`язань боржника за кредитним договором № 19696/2018 від 26.09.2018, укладеним між позивачем на відповідачем ОСОБА_2 . За цим саме кредитним договором АТ Кредобанк просить суд стягнути заборгованість з відповідачів по даній цивільній справі. На переконання відповідачів, вказане свідчить про можливість подвійного стягнення заборгованості з боржників за вказаним кредитним договором в разі постановлення рішення про задоволення позову по цій справі. В той же час, в провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа № 489/2116/24 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання вищезазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На переконання відповідачів, існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи до розгляду судом справи № 489/2116/24.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 по справі № 361/7543/17 наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням.

Висновок про можливість чи неможливість розгляду справи є оціночним поняттям, який має ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки в разі встановлення (підтвердження) фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій, зокрема, цивільній справі;

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Враховуючи вищезазначені положення діючого законодавства та підстави клопотання відповідачів про зупинення провадження у справі, суд вважає, що відсутня об`єктивна неможливість розгляду даної справи до розгляду справи № 489/2116/24, зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини справи, які є предметом даного судового розгляду. Відповідно клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі є необґрунтованим, безпідставним та в його задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. 251 ЦПК України суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 29.04.2024.

Суддя Г.А. Микульшина