Дата документу 01.05.2024 Справа № 337/7317/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/7317/23
Провадження №22-ц/807/967/24
Головуючий в 1-й інстанції Мальований В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Концерну «Міські теплові мережі» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2024 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 08 лютого 2024 року) у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року представник позивача звернувся із даним позовом до відповідачів. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі зареєстровані та проживають в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Концерн «МТМ» по відношенню до відповідачів являється виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Позивач у період з 01.11.2018 31.10.2023 надав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та теплової енергії у житлове приміщення: АДРЕСА_1 на загальну суму 56 691,11 грн. Оскільки відповідачі не здійснювали у належному обсязі оплату за використані послуги, з урахування здійснених ними оплат, утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 56 241, 11 грн., яку позивач просив стягнути з них за рішенням суду, а також судові витрати в розмірі 2 147, 20 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2024 року, позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволено частково.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 ); ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 у Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО банку 322313, , заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2019 31.10.2023 в сумі 43 734, 15 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Розстрочено виконання рішення на 12 місяців шляхом щомісячної сплати коштів в розмірі 3644, 51 грн., починаючи з дати набрання рішення законної сили.

Стягнуто в рівних частках з кожного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» на розрахунковий рахунок НОМЕР_4 , ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, , судовий збір в розмірі 1073, 60 грн., а саме по 536, 80 грн., з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду, Концерн «Міські теплові мережі» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення вимог позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що власник житла зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати комунальні послуги. Строк позовної давності не може бути застосовано до правовідносин між сторонами, оскільки позивач має право на стягнення заборгованості по оплаті послуг, обов`язок сплати якої настав ще з 12 березня 2017 року, враховуючи подовження строку позовної давності через запровадження карантину.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2024 року це 302800,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 грн. (3028,00 грн. Х 100 = 302 800 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Концерн «МТМ » у період з 01.11.2018 31.10.2023 надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою АДРЕСА_1 на суму 56 241,11 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, а також довідкою щодо заборгованості за надані послуги та визнається відповідачами.

За вказаний період заперечень з боку відповідачів (особовий рахунок № НОМЕР_5 ) на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, та гарячого водопостачання на адресу концерну не надходило.

Договір між сторонами щодо надання послуг не укладався.

Задовольняючи вимоги позову частково суд першої інстанції виходив з того що вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з 01.09.2019 31.10.2023 в сумі 43 734, 15 грн., з відповідачів в солідарному порядку є законними, обґрунтованими, такими що знайшли підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі з вищенаведених підстав. Правові підстави для стягнення заборгованості за період з 01.11.2018 01.09.2019 з відповідачів відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення солідарно заборгованості в цій частині задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском строку позовної давності звернення до суду.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Концерн «Міські теплові мережі» є юридичною особою, метою діяльності якої відповідно до п. 2.1 Статуту є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на постійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Предметом діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут тощо. (п. 2.2 Статуту)

Згідно п.1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Крім того, вказаним законом передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Концерн «Міські теплові мережі» по відношенню до відповідачів, як споживачів послуг є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Договір між сторонами про надання послуг не укладався, проте Концерн «МТМ» надавав відповідачам як споживачам за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовився.

Фактичне надання цих послуг слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил.

Між сторонами виникли фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідачів від обов`язку оплати за надані такі послуги (вказане відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8916/17 від 7 липня 2020 р.).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 18 вище вказаних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем.

На підтвердження вартості надання послуг та отримання таких споживачем, Концерн «МТМ» надав розрахунок заборгованості за надані послуги по особовому рахунку № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якої відповідачам нараховано заборгованість з оплати за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання води за період з 01.11.2018 р. по 31.10.2023. в сумі 56 241,11 грн. (а.с.27-30).

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до статей 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Що стосується застосування до спірних відносин строку позовної давності, то слід зазначити наступне.

Згідно положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідачі до ухвалення судового рішення подали до суду першої інстанції заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до пункту 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби СОVID-19» від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 року, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пункт 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно із постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» в Україні встановлено карантин з 12 березня 2020 року, дія якого тривала до 30 червня 2023 року.

Таким чином, починаючи з дня набрання чинності Закону України від 30.03.2020 №540-IX, тобто з 02.04.2020 року і до 30 червня 2023 року діяло положення про продовження строків позовної давності на період дії карантину.

Враховуючи наведене, вимоги позову щодо стягнення заборгованості за період з 01.11.2018 року по 31.10.2023 року заявлені у межах строків позовної давності, є доведеними та обґрунтованими, і сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачів складає 56 241,11 грн.

Враховуючи наведене апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вимог позову.

Разом з тим, апеляційний суд враховує наявне в матеріалах справи клопотання відповідачів щодо розстрочення їм виконання рішення зі сплати заборгованості строком на 12 місяців, посилаючись на скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання.

Встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_6 (а.с.24).

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_7 , копією виписки з акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 158454, копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 158454 (а.с.21-23)

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що стягнення з відповідачів повної суми заборгованості в розмірі 56 241,11 грн є для них фінансовим тягарем, який поставить відповідачів у тяжке матеріальне становище.

На підставі вказаного апеляційний суд вважає з можливе задовольнити клопотання відповідачів про розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців шляхом щомісячної сплати коштів в розмірі 4 686,76 грн.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2024 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 ); ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 у Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО банку 322313, , заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2018 31.10.2023 в сумі 56 241,11 грн.

Розстрочити виконання постанови в цій частині на 12 місяців шляхом щомісячної сплати коштів в розмірі 4 686,76 грн, починаючи з дати набрання постанови законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 ); ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 у Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО банку 322313, , судовий збір за подачу позову у розмірі 1 073,60 грн. з кожного окремо.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 ); ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 у Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО банку 322313, , судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 610,40 грн. з кожного окремо.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 1 травня 2024 року.

Судді: С. В. Кухар

О.В. Крилова

О.З. Поляков