КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №642/7003/21
Провадження № 2/552/244/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.11.2024 року Київський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді - Шаповал Т.В.,
при секретарі Біжко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» до ОСОБА_1 про визнання права власності та зняття арешту з майна,-
Позивач ТОВ «Псилогос» 13.10.2021 року звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності та знаття арешту з майна.
Вказував, що у травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд поділити спільне майно подружжя, а сама: відчуження житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 351,9 кв.м. та житловою площею 144,8 кв.м. та автомобіль Toyota Auris, 2007 року випуску. 17.08.2017 року ОСОБА_1 разом із іншою особою зареєстровано ТОВ «Псилогос» статутний фонд товариства у розмірі 8 670 000 грн. сформовано, у тому числі, за рахунок майнового внеску ОСОБА_1 , а саме вищевказаного житлового будинку вартістю 7 889 700 грн..
Посилався на те, що 13.09.2017 року на підставі протоколу установчих зборів ТОВ «Псилогос» від 15.08.2017 року №1 та акту прийому передачі від 18.08.2017 року №1, державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради проведено державну реєстрацію права приватної власності на житловий будинок літ. «А-2», який розташований по АДРЕСА_1 за ТОВ «Псилогос». У жовтні 2017 року ОСОБА_2 пред`явив до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03.12.2018 року у справі №642/2179/17 зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано легковий автомобіль марки Toyota Auris, 2007 року випуску, спільною сумісною власністю подружжя. Визнано частки в легковому автомобілі марки Toyota Auris, 2007 року випуску, у розмірі частини за кожним із подружжя. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 половину вартості внеску ОСОБА_1 до статутного капіталу ТОВ «Псилогос» у розмірі 3944850 грн.. Постановою Харківського апеляційного суду від 23.04.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 03.12.2018 року в частині стягнення із ОСОБА_1 половини вартості її внеску до статутного капіталу ТОВ «Псилогос» у розмірі 3944850 грн. скасовано, у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. Постановою Верховного суду від 29.01.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, постанову Харківського апеляційного суду від 23.04.2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_1 половини вартості внеску до статутного капіталу ТОВ «Псилогос» у розмірі 3944850 грн., рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 03.12.2018 року залишено без змін.

Вказував, що 26.01.2021 року приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень №№64297465,64297472,62297299,64297295 про примусове виконання виконавчих листів Ленінського районного суду м. Харкова у справі №642/2179/17.

Зазначив, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30.11.2020 року у справі №642/3979/20 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ТОВ» Псилогос» про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації речових прав, визнання недійсним правочину, припинення права власності: визнано дії державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової М.Є. про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер: 37134844 від 18.09.2017 року; скасовано рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової М.Є. про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер: 37134844 від 18.09.2017 року; визнано недійним правочин щодо внесення ОСОБА_1 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якості майнового внеску до статутного капіталу ТОВ «Псилогос», оформленого актом №1 прийому передачі житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 351,9 кв.м. та житловою площею 144,8 кв.м. від 18.08.2017 року; припинено право власності ТОВ «Псилогос» на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 351,9 кв.м. та житловою площею 144,8 кв.м..

Вказував, що 20.01.2021 року на підставі даного заочного рішення скасовано реєстраційну дію ( перехід права власності від ОСОБА_1 до ТОВ «Псилогос»), внаслідок чого право власності на майно на даний момент зареєстровано за ОСОБА_1 .. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28.07.2021 року, відкрито апеляційне провадження на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30.11.2020 року у справі №642/3979/20 та зупинено дію заочного рішення. Отже, ОСОБА_1 не є власником майна, оскільки заочне рішення, на підставі якого дане майно перейшло від ТОВ «Псилогос» до ОСОБА_1 ( скасування реєстраційної дії), зупинено, отже, рішення суду не набрало законної сили.

Зазначив, що накладення арешту на майно ТОВ «Псилогос» є незаконним та підлягає скасуванню.

Просив суд визнати право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 351,9 кв.м. та житловою площею 144,8 кв.м. за ТОВ «Псилогос».

Скасувати накладений арешт на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 ,загальною площею 351,9 кв.м. та житловою площею 144,8 кв.м. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича у зведеному виконавчому провадженні №64297465.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 01.11.2021 року відкрито провадження у даній справі.

Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.05.2023 року справу прийнято до провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.03.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судове засідання свого представника не направив, надавши суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча був належним чином повідомлений про день і час розгляду.

Третя особа приватний виконавець Близнюков Ю.В. у судове засідання не з`явився.

Ухвалою від 05 листопада 2024 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, 03 листопада 2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб.

На підставі рішення Харківської міської ради від 27 квітня 2005 року «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» ОСОБА_1 отримала у приватну власність земельну ділянку площею 904,91 кв. м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Верховного суду від 15.03.2023 року, справа №642/3979/20, встановлено, що в період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на вищевказаній земельній ділянці за спільні кошти подружжя було споруджено двоповерховий індивідуальний житловий будинок загальною площею 351,9 кв. м..

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 16 липня 2007 року у справі № 2-3020/07 було задоволено позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ленінської районної ради міста Харкова про визнання права власності, визнано за ОСОБА_1 право власності на двоповерховий індивідуальний житловий будинок (літера А-2) загальною площею 351,9 кв. м, житловою площею 144,8 кв. м, з підвалом (літера Ап), мансардою (літера Ам), ґанком (літера А) та терасою (літера А'), що розташований на АДРЕСА_1 . Цим рішенням суду встановлено, що на час придбання земельної ділянки за вказаною адресою ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який не заперечував проти будівництва житлового будинку, про що повідомив суд письмово.

Постановою Верховного суду від 15.03.2023 року, справа №642/3979/20, встановлено, що 17 серпня 2017 року ОСОБА_1 разом із своєю сестрою ОСОБА_3 зареєстрували ТОВ «Псилогос». Статутний фонд ТОВ «Псилогос» в розмірі 8 670 000 грн було сформовано, в тому числі, за рахунок майнового внеску ОСОБА_1 .. Згідно з протоколом установчих зборів засновників ТОВ «Псилогос» від 15 серпня 2017 року № 1 ОСОБА_1 внесла до статутного капіталу товариства житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 351,9 кв. м, житловою площею 144,8 кв. м вартістю 7 889 700 грн, що складає 91 % статутного капіталу. Передача вищевказаного житлового будинку як внеску до статутного капіталу ТОВ «Псилогос» оформлена актом прийому-передачі від 18 серпня 2017 року № 1.

13 вересня 2017 року ТОВ «Псилогос» подало заяву за реєстраційним номером 24139547 для проведення державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок.

На підставі рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової М.Є. про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер 37134844, від 18 вересня 2017 року право власності на житловий будинок на АДРЕСА_1 було зареєстровано за ТОВ «Псилогос». Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 18 вересня 2017 року № 97655749 підставою виникнення права власності в ТОВ «Псилогос» на вищезазначений будинок стали протокол установчих зборів засновників ТОВ «Псилогос» від 15 серпня 2017 року № 1 та акт прийому-передачі від 18 серпня 2017 року № 1.

В подальшому ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 09 січня 2018 року у справі № 642/5739/17 було задоволено, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30.11.2020 року у справі №642/3979/20 позов задоволено. Визнано протиправними дії державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової М. Є. про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер 37134844, від 18 вересня 2017 року. Скасовано рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової М. Є. про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер 37134844, від 18 вересня 2017 року. Визнано недійсним правочин щодо внесення ОСОБА_1 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 « як майнового внеску до статутного капіталу ТОВ «Псилогос», оформлений актом № 1 від 18 серпня 2017 року прийому-передачі житлового будинку на АДРЕСА_1 загальною площею 351,9 кв. м, житловою площею 144,8 кв. м. Припинено право власності ТОВ «Псилогос» на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 351,9 кв. м, житловою площею 144,8 кв. м..

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21.09.2022 року апеляційні скарги ТОВ «Псилогос» та ОСОБА_4 в інтересах державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової М.Є. залишено без задоволення, а заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30.11.2020 року без змін.

Постановою Верховного суду від 15.03.2023 року, у справі №642/3979/20, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» задовольнено частково. Заочне рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 30 листопада 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року скасовано і ухвалено нове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос», третя особа - державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцова Маргарита Євгенівна, про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації речових прав, визнання недійсним правочину, припинення права власності відмовлено.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ..

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. від 26.01.2021, у ВП №64297465, накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У зв`язку з тим, що постановою Верховного суду від 15.03.2023 року, у справі №642/3979/20, заочне рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 30 листопада 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації речових прав, визнання недійсним правочину, припинення права власності відмовлено, а тому реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 порушує право позивача на володіння, користування, розпорядженням їх майном, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання права власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 351,9 кв.м. та житловою площею 144,8 кв.м. за ТОВ «Псилогос».

Відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно статті 40 Закону України « Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У зв`язку з тим, що арешт накладений на майно, що не належить боржнику, а тому наявний арешт на майно порушує право позивача,а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» до ОСОБА_1 про визнання права власності та зняття арешту з майна задовольнити.

Визнати право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 351,9 кв.м. та житловою площею 144,8 кв.м. за ТОВ «Псилогос».

Скасувати арешт накладений приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем у зведеному виконавчому провадженні №64297465 на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 ,загальною площею 351,9 кв.м. та житловою площею 144,8 кв.м..

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Псилогос», місцезнаходження: м. Харків, вул. Нижня Гиївська,110, ;

відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

третя особа приватний виконавець Близнюков Юрій Володимирович, місцезнаходження: м. Харків, м- н Конституції,21/2,кім.3-А.

Головуючий Т.В.Шаповал