Справа №:755/589/24
Провадження №: 2/755/1381/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву представника позивача - адвоката Незвіського Д.Я., про зміну предмету позову, подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про приипнення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами:

«Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , припинивши право власності ОСОБА_2 на частину квартири АДРЕСА_1 .

Виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості його частки у квартирі АДРЕСА_1 у розмірі 1 581 200,00 гривень (яка попередньо буде внесена на депозитний рахунок Дніпровського районного суду міста Києва)»

11 січня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про приипнення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на майно, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

Завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. (ст. 189 Цивільного процесуального кодексу України)

19 квітня 2024 року (вх. №22564) представник позивача - адвокат Незвіський Д.Я. подав до суду заяву про зміну предмету позову, просив замінити позовні вимоги первісного позову та остаточною позовною вимогою у справі вважати позовну вимогу наступного змісту: «Припинити право власності ОСОБА_2 на частину квартири АДРЕСА_1 », виключити (вилучити) з прохальної частини первісного позову (первісної позовної заяви) питання виплати ОСОБА_2 грошової компенсації.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні просив прийняти заяву про зміну предмету позову, наголосив. що позивач має право подати заяву про зміну підстав та предмету позову до завершення підготовчого судового засідання, заява подана з дотриманням вимог статі 49 ЦПК України, з долученням доказів направлення копії поданої до суду заяви іншим учасникам цивільного процесу.

Відповідач та представник відповідача в підготовчому судовому засіданні висловили свої заперечення щодо прийняття заяви про зміну предмету.

Вислухавши думку учасників цивільного процесу, вивчивши матеріали заяви про зміну предмету позову, суддя приходить до наступних висновків.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09.07.2020 року (справа №922/404/19), зроблено висновок: «позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

Виходячи з висновків, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року по справі № 761/7978/15-ц, під підставами позову, які згідно із ст. 49 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для прийняття заяви про зміну предмету позову, подана представником позивача - адвокатом Незвінським Д.Я., що є процесуальним правом позивача, заява подана з дотриманням вимог статі 49 Цивільного процесуального кодексу України, з доказами направлення іншим учасникам цивільного процесу.

Враховуючи викладене та керуючись статями 49, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України , суд

п о с т а н о в и в:

Прийняти заяву про зміну предмету позову, подану до суду представником позивача - адвокатом Незвіським Д.Я., зареєстрована в канцелярії суду 19 квітня 2024 року (вх.№22564).

Копію цієї ухвали для відома направити сторонам цивільного процесу.

Роз`яснити учасникам цивільного процесу, що відповідач має право протягом 15 календарних днів з дня отримання даної ухвали надіслати суду відзив на заяву про зміну предмету позову і всі письмові докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач має право в цей же строк надіслати позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

Роз`яснити відповідачу, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив на заяву про зміну предмету позову, яка має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, в якій позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачами у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення.

Ухвала окремо від рішення суду не підлягає оскарженню і набирає законної сили негайно після її проголошення.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду

З текстом ухвали можна ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua

С у д д я