П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року місто Київ

справа № 758/7074/23

провадження №22-ц/824/6090/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М. за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,

сторони:

позивач - АТ КБ «ПриватБанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Писаренко Максимом Олександровичем,

на заочне рішення Подільського районного суду м.Києва від 24 серпня 2023 року, ухвалене у складі судді Головчака М.М.,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 2 серпня 2019 року, яка складається з 594280,33 гри. заборгованість за кредитом; 110239,96 гри. заборгованості за процентами за користування кредитом.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк», відповідач підписала заяву № б/н від 02.08.2019, відповідно до якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та у подальшому, ознайомившись з умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту, отримала картку типу «Преміальна картка Infinite»з кредитним лімітом до 800 000,00 грн. Підписавши заяву, відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті w.w.w.privatbank.ua, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг (далі - кредитний договір), що підтверджується підписом позивача у заяві. Відповідач своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 28.05.2023 має перед банком заборгованість за вказаним договором на загальну суму 704 520,29 грн, з яких: 594 280,33 грн - заборгованість за кредитом, 110 239,96 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 24 серпня 2023 року частково задоволені позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.08.2019 в розмірі 594 280 грн. 33 коп. та судовий збір у розмірі 8 913 грн. 94 коп.

В іншій частині позов залишено без задоволення.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 серпня 2023 року у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Писаренко М.О. 15 листопада 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 не була повідомлена про день і час розгляду справи. Вказує, що жодних документів не надходило на адресу відповідача. Судом першої інстанції при задоволенні позову не було встановлено справжність правової природи укладеного між сторонами договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксації волі сторін договору та його змісту.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Абібулаєва Т.Г. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване. Вказувала на те,що висновки суду першої інстанції про те, що відповідач була повідомлена належним чином є вірні, оскільки всі судові повідомлення направлялися на її адресу місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого в законному порядку. Апелянтом не надано жодних доказів, які б заперечували позовні вимоги позивача.

В судовому засіданні, в режимі відеоконференції, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Писаренко М.О. доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» - адвокат Абібулаєва Т.Г. в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» у зв`язку з чим відповідачем підписано заяву № б/н від 2 серпня 2019 року, відповідно до якої отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, та у подальшому, ознайомившись з умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту, отримала картку типу «Преміальна картка Infinite» з кредитним лімітом до 800 000,00 грн.

Підписанням заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті w.w.w.privatbank.ua, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг (далі - кредитний договір), що підтверджується підписом позивача у заяві.

Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав, надав Позичальникові кредит у зазначеній сумі, проте відповідачем не виконано своїх зобов`язань за цим договором належним чином.

16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що при укладенні кредитного договору сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Крім того, суд зауважив, що позивачем не доведено, що саме надані останнім до позовної заяви витяги з тарифів та з умов і правил банківських послуг розумів відповідач і ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов ті правил надання банківських послуг банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані баком, розмірах та порядках нарахування.

Наданий позивачем паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню основного кредитного договору з позичальником і сам по собі не може вважатися умовами кредитного договору чи його частиною до укладення основного договору про споживчий кредит, якого між сторонами укладено не було, а надана позивачем анкета-заява про приєднання до банківських послуг та витяг З Тарифів обслуговування, не є договором про споживчий кредит у розумінні Закону України « Про споживче кредитування».

Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентів за користування кредитними коштами.

Разом з тим суд першої інстанції вважав, що оскільки відповідачем, фактично отримані та використані кошти, у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, наявні підстави для стягнення суми заборгованості за кредитом в розмірі 594280,33 грн.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними, виходячи з наступного.

В частинах 1 та 2 статті 207 ЦК України закріплено, що правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частино 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Установлено, що 2 серпня 2019 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, в межах якого позичальнику були надані в кредит грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

З метою можливості користуватися кредитними коштами позичальнику видані кредитні картки.

Відповідачка ОСОБА_1 не заперечує, що вона користувалася кредитними коштами.

Рух коштів по рахунку, що був відкритий на ім`я ОСОБА_1 , підтверджується випискою з рахунку за договором № б/н.

Виписка з карткового рахунку відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та вимог Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постаново Правління Національного банку України від 4 липня 2018 року № 75, є належним доказом, що підтверджує розмір заборгованості позичальника по тілу кредиту за кредитним договором.

Належних та допустимих доказів на спростування розрахунку заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором стороною відповідача, у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України порядку, суду не надано. Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності наданого позивачем до позовної заяви розрахунку. Крім того, доказів на підтвердження виконання своїх зобов`язань перед банком щодо повернення кредитних коштів відповідач не надав.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 не була повідомлена про день і час розгляду справи та жодних документів не надходило на адресу відповідача суд не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Подільського районного суду м.Києва за адресою місця фактичного проживання/перебування відповідача: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 21 червня 2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.70) Саме ця адреса була зазначена відповідачем в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.37).

В подальшому судом першої інстанції всі процесуальні документи направлялися за вказаною адресою.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї були направлені відповідачу на зазначену адресу. Повідомлення повернулося до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с.92-93).

Вдруге копія ухвали, позовна заява з додатками та судове повідомлення про призначене на 08.08.2023 підготовче судове засідання також були повернуті до суду першої інстанції з відміткою поштового відділення «адресат не проживає» (а.с.99-100)..

Втретє судове повідомлення про призначене на 24.08.2023 судове засідання повернуте до суду першої інстанції з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». ( а.с.105-106).

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилаються на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (абз.1 ч.6 ст.128 ЦПК України).

Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України).

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду ( правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.05.202 у справі № 755/17944/18).

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення відповідача про місце, день і час розгляду справи є безпідставними і не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення. Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Писаренко Максимом Олександровичем, залишити без задоволення.

Заочне рішення Подільського районного суду м.Києва від 24 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова складена 29 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус