Справа № 766/5517/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №766/5517/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в сумі 40 000,00 доларів США. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 07.10.2017 року між позивачем та відовідачем було укладено договір позики, за яким останній отримав від позивача грошові кошти у розмірі 40 000,00 доларів США, та зобов`зався повернути борг в строк до 30.03.2015 року, що підтверджуються розпискою відповідача. Проте, відповідача з зазначений термін зобов`язання не виконав, при цьому не заперечує існування боргових зобов`язань перед позивачем. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики та сплачений судовий збір.

Разом з позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову, де позивач просить суд постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - земельну ділянку, кадастровий номер :02:050:0018, площею 0,1 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :03:084:0021, площею 0,0898га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходитьсяза адресою: АДРЕСА_2 ; - 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 437,0 кв.м, житловою площею 144,8 кв.м, номер запису: 9822 в книзі: 10-д, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач вважає, що що накладення арешту в межах суми позову на вказане нерухоме майно, що належить відповідачу, не порушує права інших осіб, однак дозволить позивачу задовольнити свої вимоги за рахунок цього майна у разі невиконання відповідачем рішення суду.

Згідно інформаційної довідки №370934907 від 21 березня 2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_2 рахується на праві власності наступне майно:

- земельна ділянка, кадастровий номер :02:050:0018, площею 0,1 га з

цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку,

господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частина земельної ділянки, кадастровий номер :03:084:0021, площею

0,0898га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться

за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 частина житлового будинку, загальною площею 437,0 кв.м, житловою площею

144,8 кв.м, номер запису: 9822 в книзі: 10-д, що розташований за адресою:

АДРЕСА_2 .

На момент звернення позивача із позовом до суду, відповідачем не виконані зобов`язання за договором позики, та вжиття заходів забезпечення позову є необхідним у зв`язку з тим, що відповідач може в будь-який час безперешкодно реалізувати належне йому нерухоме майно, що може призвести до суттєвого ускладнення виконання рішення суду та до повної неможливості виконання рішення суду.

Позивач вважає, що обраний ним вид забезпечення буде співмірним позовній вимозі, оскільки при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або

поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення

або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову заявник вказує на те, що існує реальна загроза невиконання в майбутньому рішення суду у випадку задоволення позовних вимог позивача, а тому необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане вище майно відповідача. Ціна позову, про забезпечення якого просить заявник, становить 40 000,00 долір США, а накладення арешту на майно є співмірним із заявленим позовом та буде достатніми для забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Під час вирішення питання про забезпечення позову по суті суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Така позиція також неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема і 17.06.2022 у постанові № 908/2382/21.

Стороною позивача не надано доказів в обґрунтування співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, зокрема, щодо співмірності ціни позову із вартістю нерухомого майна, належного відповідачу ОСОБА_2 , на яке позивач просить накласти арешт та заборонити дії, спрямовані на відчуження такого майна. Також, заявником не додано належних та допустимих доказів того, що спірне майно може бути відчужено.

Крім того, заявником не обґрунтовано припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, враховуючи вище викладені приписи законодавства, передбачені законом підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись статтями 149-150, 153, 157, 260, 261, 353 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №766/5517/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя С. І. Майдан