Справа № 594/950/24
У Х В А Л А

12 вересня 2024 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Борщівська державна нотаріальна контора (м. Борщів, вул.Шевченка,20а, каб.305 Чортківського району Тернопільської області) про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, у якому просить визнати недійсним свідоцтво на право на спадщину Р № 1276, видане 26 серпня 2004 року Борщівською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_3 та визнати за ним, ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 на майно, а саме на 1/2 частину земельної ділянки (паю) кадастровий номер :01:001:0571. Просить поновити строк на звернення до суду з даним позовом.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що при розгляді справи про визнання права власності на майно у порядку спадкування йому стало відомо, що спадщину після смерті його батька, а саме на земельний пай оформила сестра ОСОБА_3 . Сестра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після неї прийняв її внук ОСОБА_2 , тому саме він визначений відповідачем по справі. В ході розгляду справи 594/1589/23 за його, ОСОБА_1 , позовом було витребувано архівну спадкову справу після смерті батька ОСОБА_5 , з якої встановлено, що 26 серпня 2004 року Борщівською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину Р № 1276 на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності спілки селян Перемога, село Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області, на ім`я ОСОБА_3 . У витребуваній спадковій справі відсутні будь які документи, які б підтверджували наявність заповіту померлого ОСОБА_5 на користь доньки ОСОБА_3 , або документ, який би підтвердив факт прийняття нею спадщини фактично, або подання нею заяви про прийняття спадщини в строки, визначені статтею 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, яка діяла на день смерті спадкодавця та повинна була застосовуватись нотаріусом. В матеріалах спадкової справи є заява ОСОБА_6 від 26 серпня 2004 року, посвідчена завідуючою Держнотконтори, в якій ОСОБА_6 зазначає, що після смерті батька залишилось спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай), що знаходиться у власності с/с «Перемога» та, що окрім неї спадкоємцем відповідно до ст.1261 ЦК України є син ОСОБА_1 , який спадкувати не бажає.

Також у спадковій справі є заява нібито ОСОБА_1 , посвідчена ІНФОРМАЦІЯ_2 секретарем виконкому, що він нібито відмовився від спадщини на що і посилалась ОСОБА_6 . Заява про відмову від імені ОСОБА_1 складена 24 січня 2001 року, тобто після трьох років після смерті батька. У матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_5 відсутні будь які заяви від його померлої дружини про те, що вона відмовляється від спадщини. Отже, ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину та якщо б вона її оформила належним чином, то їй би належало усе спадкове майно, в тому числі і земельний пай, кадастровий номер :01:001:0571. Тому нотаріусом безпідставно було видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_3 . Відповідно до довідки Більче-Золотецької сільської ради в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_5 вступила його дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже вона являється єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка. За життя мати склала заповіт, яким усе своє майно заповіла йому та ОСОБА_3 . На день смерті матері діяв Цивільний кодекс України в редакції 1963 року, відповідно до статті 549 якого спадкоємцями, які фактично вступили в управління майном є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у рівних долях, отже йому, ОСОБА_1 , належить 1/2 частка у спадщині після смерті матері.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року відмовлено у відкритті провадження в даній цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року наведену вище ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року про відмову у відкритті провадження в цивільній справі скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

11 вересня 2024 року після перегляду судом апеляційної інстанції справа надійшла на адресу Борщівського районного суду Тернопільської області.

Проте, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як встановлено з долученого до позовної заяви листа державного нотаріуса Борщівської державної нотаріальної контори №865/02-14 від 28 вересня 2023 року нотаріусом згідно інформаційної довідки Державного нотаріального архіву Тернопільської області від 16 березня 2023 № 159/01-21 встановлено, що Борщівською державною нотаріальною конторою, на підставі заяви ОСОБА_6 від 26 серпня 2004 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 відкрито спадкову справу № 797/2004. 26 серпня 2004 року Борщівською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину Р № 1276, на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності спілки селян Перемога, село Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області, на ім`я ОСОБА_3 .

Позивач у позовній заяві просить визнати недійсним зазначене в листі нотаріуса свідоцтво на право на спадщину Р № 1276, видане 26 серпня 2004 року Борщівською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_3 та визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 на майно, а саме на 1/2 частину земельної ділянки (паю) кадастровий номер :01:001:0571.

Проаналізувавши обставини, викладені у позовній заяві та формулювання зазначеної позовної вимоги, вважаю, що вказана вимога підлягає уточненню позивачем, який помилково ототожнює право на земельну частку (пай) та право власності на земельну ділянку, що є різними за своєю правовою природою об`єктами речових прав.

Земельна частка (пай) є правом на умовну земельну частку в гектарах з відповідною грошовою оцінкою без виділення у загальному масиві земель, тобто без виділення в натурі на місцевості, а земельна ділянка відповідно до статті 79 Земельного кодексу України є об`єктом права власності і є частиною земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами, тобто характеризується природними властивостями, фізичними параметрами і формується у процесі землеустрою через виготовлення технічної документації.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності регулюється Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень ЗК України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину (стаття 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) (стаття 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).

Відповідно до частини 1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як встановлено з позовної заяви, позивач оспорює свідоцтво на право на спадщину Р № 1276, видане 26 серпня 2004 року Борщівською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_3 , що складається із права на земельну частку (пай) розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яке належало померлому ОСОБА_5 на підставі Сертифікату серія ТР 0308545, виданого Борщівського районною адміністрацією 03 жовтня 1997 року.

Отже, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 до складу спадкової маси входило право на земельну частку (пай), яке успадкувала ОСОБА_3 . Доказів того, що це право в подальшому було трансформовано у виділену в натурі (на місцевості) земельну ділянку, позивач не надає.

Одночасно позивач просить визнати за ним право власності у порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки (паю) кадастровий номер :01:001:0571.

Долучена до позову Інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 24 червня 2024 року свідчить про те, що за ОСОБА_3 12 червня 2014 року проведено державну реєстрацію права в державному реєстрі прав на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0571 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3898 га.

Доказів того, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0571 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3898 га була сформована унаслідок виділення в натурі (на місцевості) належної спадкодавцеві ОСОБА_5 земельної частки (паю) розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах, яку успадкувала ОСОБА_3 , матеріали позовної заяви не містять.

Крім того, позивач долучив до матеріалів справи не завірену належним чином копію оспорюваного свідоцтва про право на спадщину за законом, яка, крім того, зроблена неякісно і її неможливо прочитати.

З огляду на наведене позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення вищезазначених недоліків позовної заяви.

Якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунені, позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Борщівська державна нотаріальна контора (м. Борщів, вул.Шевченка,20а, каб.305 Чортківського району Тернопільської області) про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху, надавши строк 10 днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя