ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
справа № 643/9517/23
провадження № 22-з/818/84/24
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,
учасники справи:
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Такідзе Ірини Леонідівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року, -
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 15.09.2023 і до досягнення старшою дитиною віку повноліття.

Постановою Харківського апеляційного суду від 07 березня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишено без задоволення. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року - залишено без змін.

20 березня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Такідзе Ірина Леонідівна подала заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат. Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 12 000,00 грн.

Обговоривши доводи клопотання, судова колегія вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Такідзе Ірина Леонідівна підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3 ст. 246 ЦПК України).

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат.

Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Судом встановлено, що 31 січня 2024 року між юридичною компанією «ПРАСОЛОВ та ПАРТНЕРИ» та ОСОБА_1 укладений договір про надання правничої допомоги.

02 лютого 2024 року була укладено Додаткова угода 1 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 31 січня 2024 року, якою викладено п. 2.2. Договору в наступній редакції: «Сторони домовились, що вартість послуг Адвокатського бюро «Юридична компанія «ПРАСОЛОВ та ПАРТНЕРИ» за Договором за надання правничої допомоги Клієнту по справі № 643/9517/23 в суді першої інстанції складає 12 000 грн.».

Зі звіту про приймання-передавання наданих послуг від 06 лютого 2024 року вбачається, що Адвокат Прасолов Ігор Вадимович, який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, на виконання положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики звітує перед ОСОБА_1 щодо надання професійної правничої допомоги по справі № 643/9517/23 за результатами виконання умов Договору б/н від 31.01.2024 року. Зазначено, що адвокат власні зобов`язання виконав на суму 15 000,00 грн., вказані послуги оплачуються клієнтом у відповідності з Договором про надання професійної правничої допомоги.

Обсяг наданої правничої допомоги складається з: вивчення та ознайомлення з наданими матеріалами, заслуховування пояснень, надання роз`яснень Клієнту щодо спорів про захист прав споживачів, аналіз судової практики, підготовка та направлення до суду відзиву на апеляційну скаргу та зібрання інформації по справі.

Отже, з вказаного звіту вбачається, що за підготовку та направлення до суду відзиву на апеляційну скаргу визначено 7000,00 грн., однак надання роз`яснень Клієнту щодо спорів про захист прав споживачів не пов`язані із даною справою.

У заяві від 26 лютого 2024 року відповідач заперечував проти розміру витрат та обсягу (а.с.136-139).

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Зі змісту договору про надання правничої допомоги від 31.01.2024 року убачається, що сторони домовились, що оплата послуг Юридичній компанії справлятиметься за домовленістю.

02 лютого 2024 року була укладено Додаткова угода 1 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 31 січня 2024 року, якою викладено п. 2.2. Договору в наступній редакції: «Сторони домовились, що вартість послуг Адвокатського бюро «Юридична компанія «ПРАСОЛОВ та ПАРТНЕРИ» за Договором за надання правничої допомоги Клієнту по справі № 643/9517/23 в суді першої інстанції складає 12 000 грн.».

На підтвердження наданих за Договором та Додатковою угодою до нього, сторони Договору підписали звіт про приймання-передавання наданих послуг від 06 лютого 2024 року.

Дослідивши матеріали справи та зміст поданих апелянтом документів, колегія суддів вважає неспівмірним наданий адвокатом обсяг послуг (вивчення та ознайомлення з наданими матеріалами, заслуховування пояснень, надання роз`яснень Клієнту щодо спорів про захист прав споживачів, аналіз судової практики, підготовка та направлення до суду відзиву на апеляційну скаргу та зібрання інформації по справі.) з їх вартістю (12 000,00 грн.), складністю справи, затраченим часом на надання таких послуг; Тому заявлені витрати не відповідають критерію їх реальності, розумності їхнього розміру. Крім того, не всі перелічені послуги надані в межах правової допомоги у даній справі.

З урахуванням вимог розумності та справедливості, наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Такідзе Ірина Леонідівна підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст.133,137,141,246,270 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Такідзе Ірини Леонідівни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова