ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/1591/24
номер провадження 2-о/695/70/24
УХВАЛА

29 квітня 2024 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Золотоніська міська рада Золотоніського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулася ОСОБА_1 із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю, більше п`яти років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яку прийняла заявниця, так як інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом померла не мала, а ОСОБА_1 проживала разом з померлою однією сім`єю з 2017 року та здійснила її поховання за власний рахунок. Однак, отримати спадщину заявниця не може, оскільки довести факт спільного проживання з померлою ОСОБА_2 можливо лише через суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим ст. 175, 177 ЦПК України.

У пункті першому Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом третім Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви. Якщо в заяві не зазначено з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

З поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175,177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися у суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду у справах № 336/709/18-ц від 07.11.2018, № 303/1816/17 від 23.12.2019, в яких зокрема зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Однак у порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заявниця достатніх доказів, які є обґрунтуванням її вимог та підтверджують вказані обставини не надала.

Звертаючись з даною заявою до суду, заявниця на підтвердження факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, надала суду копію довідки виданої головою квартального комітету №26 ОСОБА_3 за вих. №127 від 18.04.2024, згідно з якою заявниця проживала з померлою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 2017 року та здійснювала поховання померлої.

Квартальний комітет є органом самоорганізації населення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про органи самоорганізації населення» органи самоорганізації населення представницькі органи, що створюються жителями, які на законних підставах проживають на території села, селища, міста або їх частин, для вирішення завдань, передбачених цим Законом;

Згідно з цією ж статтею Закону органи самоорганізації населення мають як власні повноваження повноваження, надані відповідно до Конституції та законів України сільською, селищною, міською або районною у місті (у разі її створення) радою органу самоорганізації населення під час його утворення, так і делеговані повноваження органу самоорганізації населення повноваження сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, якими вона додатково наділяє орган самоорганізації населення.

Повноваження органів самоорганізації населення, зокрема і виконавчих комітетів в Золотоніській територіальній громаді врегульовані рішенням Золотоніської міської ради від 28.01.2021 № 3-16/VIII «Про органи самоорганізації населення в Золотоніській територіальній громаді».

Слід зазначити що в жодному із зазначених актів голова квартального комітету не наділений повноваженнями видавати довідки з зазначенням відомостей за чий кошт відбулося поховання померлої особи.

Крім того, відповідно до інформації на офіційному веб-сайті Золотоніської міської ради https://zolo.gov.ua до кварталу № НОМЕР_1 Золотоніської територіальної громади належить с. Маліївка, а головою квартального комітету є ОСОБА_4 .

Тобто, надана заявницею довідка голови квартального комітету не може розглядатися судом як достатній доказ, оскільки видана з порушенням повноважень голови квартального комітету та головою квартального комітету, який територіального належить до с. Маліївка, а заявниця, як стверджує вона сама проживала разом з померлою в м. Золотоноші.

Також, заявницею, як доказ та на обґрунтування своєї заяви, надано копію нотаріально посвідченої 24.07.2023 довіреності ОСОБА_2 , яка уповноважила ОСОБА_1 бути її представником, тобто виданої за місяць до смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У заяві ОСОБА_1 зазначає, що встановлення факту постійного проживання разом із спадкоємцем потрібно їй для прийняття спадщини.

Згідно з ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення зазначених вище дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Таким чином, для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 17.10.2018 по справі № 200/21452/15-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Однак, заявницею не надано жодних доказів на встановлення факту здійснення опіки над померлою ОСОБА_2 , матеріального забезпечення спадкодавця, надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тривалого часу здійснення цих дій та безпорадного стану спадкодавця.

Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Доводити факт безпорадного стану тільки поясненнями заявника та свідків є недостатнім, а будь-яких інших доказів, для прикладу, що померла перебувала на лікуванні чи була «одинокою особою» в розумінні Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» заявницею не названо та не надано.

Враховуючи зазначене вище, суд висновує, що надані заявницею докази не можуть вважати достатніми, а заява обґрунтованою, як це передбачено вимогою п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України.

У прохальній частині заявниця просить суд викликати та допитати свідків, які постійно і тривалий час проживають по-сусідству з заявницею та можуть підтвердити факт проживання останньої з ОСОБА_2 станом на день її смерті.

Разом з тим вказане клопотання не викладено окремою заявою, як того вимагають положення ЦПК України.

За наявності зазначених недоліків відкрити провадження у справі неможливо, тому відповідно до ч. 1ст. 185 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням заявниці строку для усунення недоліків зазначених судом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 293, 294, 297, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Золотоніська міська рада Золотоніського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини залишити без руху.

Надати заявниці десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде повернута заявниці.

Копію ухвали надіслати заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська