ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 691/860/22 Провадження № 22-ц/821/1557/24
УХВАЛА

19 листопада 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачГончар Н.І.
суддіСіренко Ю.В., Фетісова Т.Л.
секретар Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Данилова Сергія Анатолійовича на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2024 року у справі за скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на неправомірність дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Ліщинського О.В. щодо повернення виконавчого листа без прийняття до виконання, -

в с т а н о в и в :

У травні 2024 року ФОП ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на неправомірність дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Ліщинського О.В. щодо повернення виконавчого листа без прийняття до виконання в якій просила поновити строки звернення до суду зі скаргою, визнати дії державного виконавця щодо повернення без прийняття до виконання виконавчого листа неправомірними та зобов`язати Шевченківський відділ ДВС у м. Києві Центрального МУМЮ (м. Київ) вирішити питання про прийняття виконавчого листа, виданого 21 серпня 2023 року Городищенським районним судом Черкаської області у цивільній справі № 691/860/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь скаржника витрат зі сплати судового збору у розмірі 1 488,60 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 09 травня 2024 року скаргу прийнято до розгляду.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2024 року клопотання скаржника про визнання поважними причин пропуску строку на оскарження неправомірності дій державного виконавця задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку ФОП ОСОБА_2 для подання скарги та поновлено строк на оскарження неправомірності дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Ліщинського О.В. щодо повернення виконавчого листа без прийняття до виконання.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Данилова С.А. оскаржила її до суду апеляційної інстанції.

Ухвалами Черкаського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та розгляд апеляційної скарги призначено на 19 листопада 2024 року на 09 год. 00 хв.

Перевіривши матеріали справи, не вдаючись до оцінки доводів апеляційної скарги та не перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційне провадження у даній справі підлягає закриттю.

Вирішуючи питання щодо можливості оскарження ухвали суду першої інстанції про визнання поважними причини пропуску строку для подання скарги до суду та поновлення строку на оскарження неправомірності дій державного виконавця, колегія суддів виходить з того, що будь-яка ухвала суду може бути переглянута в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

У частині першій статті 353 ЦПК України наведено перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду. У цьому переліку ухвала про поновлення строку на оскарження неправомірності дій державного виконавця відсутня.

Частиною другою статті 353 ЦПК України передбачено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, ухвала суду першої інстанції про визнання поважними причини пропуску строку для подання скарги до суду та поновлення строку на оскарження неправомірності дій державного виконавця не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги, поданої на рішення суду за наслідками розгляду скарги по суті.

При цьому, апеляційний суд, відкривши апеляційне провадження у справі помилково вважав про можливість оскарження цієї ухвали відповідно до пункту 10 частини першої статті 353 ЦПК України, проте в указаній нормі передбачена можливість оскарження ухвали про відмову поновити або продовжити процесуальний строк, а не про поновлення такого строку.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» викладена правова позиція відповідно до якої, при поданні апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя доповідач постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Частиною першою статті 6 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів […]».

Стаття 362 ЦПК України, яка передбачає підстави для закриття апеляційного провадження, не містить такої підстави для закриття апеляційного провадження, як помилкове відкриття, проте в даному випадку процесуально вірними є дії суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційне провадження у даній справі було відкрите з перегляду ухвали суду першої інстанції, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, і в разі апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суд апеляційної інстанції буде діяти не як «суд встановлений законом» в розумінні статті 6 Конвенції та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Аналогічні за змістом правові висновки про закриття апеляційного провадження у випадках його відкриття за переглядом судового рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню, викладені у постановах Верховного Суду від 08 січня 2019 року у справі № 922/1906/18, від 10 липня 2019 року у справі № 761/29385/17, від 13 серпня 2019 року у справі № 5002-17/2743-2009, від 20 серпня 2019 року у справі № 910/1702/15-г, від 29 квітня 2020 року у справі № 917/1185/18.

Враховуючи наведене, оскільки апеляційним судом після відкриття апеляційного провадження у справі встановлено, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції, яка не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення, колегія суддів приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження у справі.

За подачу апеляційної скарги було сплачено судовий збір в розмірі 484 грн. 48 коп.

Колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити, що оскільки апеляційна скарга подана на ухвалу суду, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду та відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України підлягала поверненню, судовий збір за її подання підлягає поверненню апелянту за його клопотанням в порядку визначеному ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 353, 357, 362, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Данилова Сергія Анатолійовича на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2024 року закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді