Справа № 195/585/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

(заочне)

11.09.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Скрипченко Д.М., за участю секретаря судового засідання - Левкович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Івахненко Олександр Олександрович, до Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Івахненко Олександр Олександрович, до Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгенієм Михайловичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 48541, про стягнення з позивача ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 001-26505-261212 від 26.12.2012 року (надалі Кредитний договір), укладений із Первісним кредитором Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги за яким було відступлено до Нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» відповідно до Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 249/К від 20.02.2018 року, відповідно до якого ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором. В подальшому між ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 249/К від 20.02.2018 року, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса відкрив виконавче провадження № 67261737 та виніс: постанову від 27.12.2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Зазначені обставини підтверджуються інформацією в Автоматизованій системі виконавчого провадження на сайті https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors Міністерства юстиції України.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню за написом з позивача на користь банку, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» позивачу не направлявся лист з вимогою про усунення порушення стосовно основного зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, позивач не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Також нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту.

При вчиненні напису нотаріус не отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Відсутній і розрахунок боргу, щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та п.1 Переліку.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Вказана обставина дає змогу дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача вчинений на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчинення зміни до Переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягненню заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, було визнано нечинними судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Представник позивача вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис.

На підставі вищенаведеного представник позивача просить суд, визнати вищевказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

10.05.2024 року до суду надійшло клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» про залучення ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» як правонаступника ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» до участі у справі як відповідача, посилаючись на те, що 16 вересня 2021 року між ТОВ «Цикл Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» (далі ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ») було укладено Договір №249/Х, відповідно до якого ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» набуло право Нового кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 001-26505-261212 від 26.12.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Керуючись ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Згідно з ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Отже, на підставі вищезазначеного з 16.09.2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» не є кредитором ОСОБА_1 та не може виступати відповідачем по даній справі.

На підставі ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2024 року залучено до участі у справі в якості відповідача, шляхом заміни первісного відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» його правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ».

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до вимог ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження , суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Євген Борисович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович, в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причину неявки суд не повідомили, жодних пояснень або заяв до суду не надали.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження наданими позивачем доказами, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини, з яких судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгенієм Михайловичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 48541, про стягнення з позивача ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 001-26505-261212 від 26.12.2012 року (надалі Кредитний договір), укладений із Первісним кредитором Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги за яким було відступлено до Нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» відповідно до Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 249/К від 20.02.2018 року, відповідно до якого ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором. В подальшому між ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 249/К від 20.02.2018 року, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором.

16 вересня 2021 року між ТОВ «Цикл Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» (далі ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ») було укладено Договір №249/Х, відповідно до якого ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» набуло право Нового кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 001-26505-261212 від 26.12.2012 року.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса відкрив виконавче провадження № 67261737 та виніс: постанову від 27.12.2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Зазначені обставини підтверджуються інформацією в Автоматизованій системі виконавчого провадження на сайті https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors Міністерства юстиції України.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню за написом з позивача на користь банку, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Враховуючи наведене, суд, також, погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві щодо відсутності жодних повідомлень від первісного кредитора чи нового кредитора про існування заборгованості та необхідності її погашення або письмової вимоги про усунення порушень чи письмового повідомлення перед вчиненням виконавчого напису, а також, документів, що підтверджували б наявність боргу перед відповідачем.

В той же час, відповідач мав надіслати позивачу повідомлення про існування заборгованості, її розмір та порушення зобов`язання за договором та отримання позивачем такого повідомлення мало надати можливість заперечити проти існування боргу, його розміру.

Натомість, не отримання такого повідомлення від відповідача порушило право позивача висловити свої заперечення проти боргу. Отже, право відповідача на стягнення заборгованості в безспірному порядку є спірним, відтак, й заборгованість також є спірною. В той же час, нотаріус не переконався у виконанні вищезазначених дій відповідачем, що свідчить про недотримання вимог Порядку вчинення нотаріальних дій.

Крім того, в матеріалах справи відсутнє повідомлення позивача про відступлення права вимоги, на що посилається позивач, що також, може свідчити про спірність боргу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для неї наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 2 ст. 517 ЦК України визначено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Як вбачається з матеріалів справи, первісним кредитором є ПАТ «Дельта Банк», тоді як, останнім кредитором у зобов`язанні є - ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ»». Відсутність повідомлень від банку чи нового кредитора про відступлення прав вимоги до нього свідчить про те, що борг не може бути безспірним, оскільки позивачу про нього не було відомо.

Також, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та п.1 Переліку.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню за написом з позивача на користь банку, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України (п. 1.2 ст. 1 глави 16 Порядку).

Відповідно до п. 3.2 ст. 3 Глави 16 Порядку заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 3.5. статті 3 глави 16 Порядку встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтуванння документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

В п. 2.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Верховний Суд України у справі № 6-158 цс 15 від 20 травня 2015 року дійшов такого правового висновку, що банком необхідно надати нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Ні від первісного кредитора чи нового кредитора позивачу не направлявся лист з вимогою про усунення порушення стосовно основного зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, позивач не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Також нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту.

При вчиненні напису нотаріус не отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Відсутній і розрахунок боргу, щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та п.1 Переліку.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Отже, на момент вчинення виконавчого напису набрало чинності судове рішення, яким визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України, № 662 від 26.11.2014 року, якою доповнено Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Вказана обставина дає змогу дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача вчинений на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчинення зміни до Переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягненню заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, було визнано нечинними судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Крім того, слід зазначити, що урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Згідно із частиною другою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у загальному розмірі 1211,20 грн. за подання позовної заяви немайнового характеру та заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.627,1050,1054,1212 Цивільного кодексу України, ст.ст.3,5,13,81,141,223, ч.2 ст.247, 258-259,264,274-279,280-284, 354-353 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 N296/5, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгенія Михайловича від 20 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 48541, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (за кредитним договором №001-26505-261212 від 26.12.2012 року (надалі Кредитний договір), укладений із Первісним кредитором Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги за яким було відступлено до Нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» відповідно до Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 249/К від 20.02.2018 року, відповідно до якого ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором, в подальшому між ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 249/К від 20.02.2018 року, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором), в подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» та ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 242/Х від 16.09.2021 року, відповідно до якого ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» (, місцезнаходження: вул.Тургенєвська, будинок 34, м.Київ, поштовий індекс: 01054) грошових коштів у сумі 44 738,10 (сорок чотири тисячі сімсот тридцять вісім гривень 10 копійок) таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» (, місцезнаходження: вул.Тургенєвська, будинок 34, м.Київ, поштовий індекс: 01054) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати із сплати судового збору у загальному розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Д. М. Скрипченко