УХВАЛА

12 вересня 2024 року м. Мукачево Справа №303/5463/24

2-ві/303/6/24

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Монича Володимира Олексійовича по справі

за позовом ОСОБА_2 від імені якого діє ОСОБА_3

до відповідача ОСОБА_1

про скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Монича Володимира Олексійовича перебуває вищевказана цивільна справа.

24 липня 2024 року судом отримано заяву відповідача про відвід судді Монича В.О.

У поданій заяві про відвід відповідач посилається на фактичну наявність обставин відносно того, що суддя Монич В.О. є упередженим та не може об`єктивно вирішити спір.

Крім того, позивач неодноразово звертався до суду із позовною заявою раніше, однак таку йому було повернуто на підставі відповідних ухвал суду (справа №303/2270/24, №303/34/24), що може свідчити про зловживання процесуальними правами.

За доводами ОСОБА_1 він вже звертався до суду з позовом 06.04.2021 року (справа №303/1755/21), головуючим суддею по справі також був ОСОБА_4 , який на підставі ухвали суду повернув його позовну заяву через несплату судового збору, а тому є підстави вважати, що зазначене також унеможливлює розгляд суддею даної справи.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Монича В.О. від 12 вересня 2024 року заявлений відповідачем ОСОБА_1 відвід було визнано необґрунтованим, а вирішення питання про відвід передано на розгляд іншому судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподілено судді Кость В.В.

На підставі частини восьмої статті 40 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши заяву відповідача про відвід судді та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Правовими нормами ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України регламентовані окремі підстави для відводу судді. Зокрема до таких законодавець відніс обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді (п. 5 частини першої), на що і посилається відповідач.

Надаючи правову оцінку зазначеним у заяві про відвід доводам та аргументам відповідача відносно необхідності відводу головуючого по справі слід зазначити, що заявлений відвід не містить об`єктивних та доказово підтверджених даних, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість судді, чи про наявність будь-якого іншого суб`єктивного та об`єктивного критерію для його відводу.

Крім того, згідно з приписами частини четвертої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У спірній по справі ситуації фактичну наявність має також незгода відповідача з тим, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що на думку відповідача порушує його право на справедливий судовий розгляд та викликає додатковий сумнів в неупередженості судді. Тобто, фактично відповідач не погоджується з процесуальним рішеннями суді у межах розгляду даної цивільної справи.

Інших об`єктивних та доказово підтверджених даних, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість судді, чи про наявність будь-якого іншого суб`єктивного та об`єктивного критерію для відводу судді, відповідачем не зазначено.

Також слід врахувати те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). 29. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

За таких обставин, заява про відвід судді Монича Володимира Олексійовича задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 36, 37, 39, 40, 41, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Монича Володимира Олексійовича відмовити.

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость