Справа №403/288/24 провадження № 2/403/297/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Атаманової С.Ю., при секретарі судового засідання Руссу В.І.,

з участю:

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Нетреби К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі - АТ «Таскомбанк») звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором № від 12 серпня 2020 року в загальному розмірі 59587 грн. 60 коп. станом на 25 червня 2023 року, яка складається із заборгованості (в тому числі простроченої): по тілу кредиту в сумі 22821 грн. 07 коп.; по річним процентам - 3 грн. 93 грн. та по щомісячним процентам - 36762 грн. 60 коп..

Позов обгрунтовується тим, що 12 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») та відповідачем по справі ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № , згідно якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а саме: сума кредиту - 24900,00 грн; строк кредитування - 48 місяців; річні проценти - 0,01% від суми боргу, щомісячні проценти - 6% від суми кредиту, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідачем ОСОБА_1 було отримано кредит шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в п.1.4 кредитного договору, що свідчить про виконання кредитодавцем своїх обовязків за договором. Натомість відповідач по справі всупереч умовам кредитного договору не виконував взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки, що обумовило виникнення у нього заборгованості у зазначеному вище розмірі. З огляду на викладене, враховуючи заміну у порядку укладення договору факторингу №200921 від 20 вересня 2021 року сторони кредитора у договорі № від 12 серпня 2020 року з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» на АТ «Таксомбанк»», позивач прохав стягнути із ОСОБА_1 на його користь зазначену вище суму заборгованості, а також понесені ним судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 3028,00 грн..

Згідно відзиву на позовну заяву, поданого представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Нетребою К.О. 15 липня 2024 року в межах встановленого судом 15-денного строку, остання прохала суд відмовити в задоволенні позову АТ «Таскомбанк» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 59587,60 грн..

На обгрунтування своїх заперечень проти позову зазначила про те, що відповідач не отримував повідомлень про відступлення права вимоги за кредитним договором ні від позивача по справі, ні від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Відповідач також не отримував жодних повідомлень від позивача про сплату заборгованості, внаслідок чого строк виконання вимоги позивача про повернення коштів не настав. Крім того, посилаючись на норми ст.ст.253, 261 ЦК України прохала застосувати строк позовної давності, який був пропущений позивачем щодо частини основного боргу та відсоткам, зазначивши, що кредитним договором (графіком платежів) передбачена сплата боржником чергових платежів щомісячно в термін до 12-14 числа кожного місяця, а тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст.261 ЦК України починається перебіг трьохрічного строку позовної давності. Право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем строку внесення чергового платежу, а з урахуванням додатку до кредитного договору та п.4.6 кредитного договору - з травня 2021 року (дата внесення чергового платежу), після якого починає перебіг позовна давність щодо вимог про стягнення кожного такого щомісячного платежу. Позивач звернувся до суду у травні 2024 року, однак невірно визначив суми у розрахунку заборгованості, приєднавши несплачені платежі, починаючи з 2020 року. Разом з тим, строк позовної давності обраховується та спливає стосовно кожного щомісячного платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу, а не стосовно заборгованості за кредитом в цілому. В такому разі, на думку відповідача, кредитна заборгованість підлягає стягненню в межах строку позовної давності (а.с.70-74).

В судовому засіданні по розгляду справи відповідач ОСОБА_1 не заперечував обставини укладення ним кредитного договору з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та отримання на його виконання кредитних коштів в сумі 24900,00 грн., зазначивши, що частину з них отримав на свій картковий рахунок, а за рахунок іншої частини були оплачені послуги страхування. Зазначив, що здійснював часткове внесення платежів на виконання умов договору, однак зі сплином часу доказів на підтвердження цього надати суду не може і відповідних заходів щодо отримання таких доказів вживати наміру не має.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Нетреба К.О. зазначила про те, що відповідач не заперечує суми заборгованості за тілом кредиту та річними процентами, однак прохає суд застосувати строк позовної давності до щомісячних процентів, оскільки при визначені їх розміру позивачем допущено порушення трирічного строку позовної давності, перебіг якого, враховуючи дату звернення позивача до суду в травні 2024 року, розпочався з травня 2021 року. Крім того, вважала, що позивачем невірно розраховано загальний розмір щомісячних процентів згідно з графіком платежів, оскільки в графі «нараховано щомісячних %, грн» за «період нарахування з 14.09.2021 - 12.10.2021» замість 14930,92 грн. має бути вказаний щомісячний платіж в сумі 1494,00 грн., а тому визначена АТ «Таскомбанк» сума заборгованості за щомісячними процентами 36762,60 грн. підлягає зменшенню на цю різницю. Також підтвердила відсутність наміру надати суду докази на підтвердження часткового погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором.

З урахуванням положень ст.126 ЦПК України та подання представником АТ «Таскомбанк» відповіді на відзив 31 липня 2024 року з порушенням встановленого судом строку для її подання (п.5 ухвали від 17 червня 2024 року про відкриття провадження у справі), який закінчився 15 липня 2024 року (а.с.78), а також ненадання всупереч вимогам ч.3 ст.179, п.2 ч.5 ст.178 ЦПК України доказів на підтвердження надіслання (надання) відповіді на відзив іншим учасникам справи, суд не приймає до розгляду зазначену вище відповідь на відзив та вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

ІІ. Заяви та клопотання.

Представник позивача АТ «Таскомбанк» згідно письмового клопотання, викладеного в прохальній частині позовної заяви, прохав суд проводити розгляд справи без його участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду (а.с.5).

Заяв та клопотань від відповідача по справі ОСОБА_1 в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 17 липня 2024 року згідно положень п.п.2, 3 ч.2 ст.43, п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України визнано обовязковою явку відповідача ОСОБА_1 в судове засідання по розгляду справи для дачі особистих пояснень з приводу змісту відзиву, поданого його представником до суду (а.с.80).

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

12 серпня 2020 року відповідач ОСОБА_1 підписав заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (ідентифікаційний код 35725063) (а.с.7).

12 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, був укладений кредитний договір №, за умовами якого (пункти 1.1) кредитодавець зобовязується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (а.с.11).

Згідно з умовами укладеного кредитного договору (пункти 1.2, 1.4) позичальнику надається кредит в сумі 24900,00 грн. строком на 48 місяців, за рахунок якого позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити суми грошових коштів за наступними реквізитами: 1) отримувач ОСОБА_1 , рахунок: НОМЕР_1 у АТ «Таскомбанк», призначення: переказ на поточний рахунок ОСОБА_1 за рахунок кредиту зг.КД від 12/08/2020 без ПДВ, сума - 15000,00 грн.; 2) отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС», рахунок: НОМЕР_2 у АТ «Таскомбанк», призначення: оплата страхового платежу за договором страхування №-С від 12/08/2020, сума - 7200,00 грн.; 3) отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС», рахунок НОМЕР_2 у АТ «Таскомбанк», призначення: оплата страхового платежу за договором страхування №-ЛО від 12/08/2020, сума - 1200,00 грн. (а.с.11).

Відповідно до п.1.3 кредитного договору позичальник зобовязується здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №4876310, який є невідємною частиною цього договору.

Судом встановлено, що у Паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4876310 від 12 серпня 2020 року, який містить підпис відповідача ОСОБА_1 , визначені наступні умови кредитування: сума кредиту - 24900,00 грн.; строк, на який надається кредит - 48; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (пункт 4); процентні ставки: при наданні кредиту - 10% від суми кредиту, що складає суму 1500,00 грн., щомісячні проценти - 6,00% від суми кредиту згідно з графіком платежів, загальні річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором згідно з графіком платежів (а.с.11 зворот -12).

Згідно із визначеним у пункті 6 Паспорту кредиту графіком платежів, повернення відповідачем ОСОБА_1 кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних платежів за період з 12 серпня 2020 року по 12 серпня 2024 року, в розрізі кожного платежу (повернення кредиту, річні проценти та щомісячні проценти), в тому числі шляхом сплати щомісячних процентів по 1494,00 грн. (а.с.11 зворот - а.с.12).

12 серпня 2020 року ТОВ «ФК «ЦФР» на виконання умов кредитного договору згідно платіжної інструкції №ТС-211460 було здійснено переказ відповідачу грошових коштів в сумі 15000 грн.00 коп. із зазначенням призначення платежу: переказ на поточний рахунок ОСОБА_1 за рахунок кредиту зг.КД від 12/08/2020 без ПДВ, що відповідає змісту п.1.4 кредитного договору (а.с.13).

Копією витягу з реєстру оплачених страховок ЗАТ «СК «ТАС» за 12 серпня 2020 року підтверджується сплата ОСОБА_1 платежів за двома договорами страхування в сумі 1200,00 грн. (під порядковим №6702) та 7200,00 грн. (під порядковим №6704), що відповідає сумі та призначенню платежів згідно з пунктом 1.4 кредитного договору (а.с.14).

Факт підписання 12 серпня 2020 року кредитного договору та отримання на його виконання грошових коштів у спосіб, визначений пунктом 1.4 договору, відповідачем по справі ОСОБА_1 під час судового розгляду не заперечувався.

20 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (клієнт) та АТ «Таскомбанк» (фактор) було укладено договір факторингу №200921, за яким (пункт 2.1) фактор зобовязується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобовязується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в Реєстрі прав вимог, який формується згідно Додатку 31 та є невідємною частиною цього Договору та підписується одночасно з ним (а.с.40-44).

Як вбачається із витягу з Реєстру боржників, що є додатком №1 до договору факторингу №200921 від 20 вересня 2021 року, ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк»» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 12 серпня 2020 року, в тому числі заборгованість за щомісячними відсотками у сумі 13436,92 грн.(а.с.45).

За змістом пункту 2.3 договору факторингу відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру прав вимог згідно Додатку №2 до цього Договору, але не раніше оплати фактором суми, зазначеної в п.3.1 Договору (214388525,17 грн.), після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги визначені цим Договором (а.с.40 зворот).

Судом встановлено, що зазначена в п.3.1 договору факторингу сума, була сплачена АТ «Таскомбанк» отримувачу ТОВ «ФК «ЦФР» 20 вересня 2021 року, що підтверджується відповідним меморіальним ордером №768960451 (а.с.47).

Згідно наданого позивачем АТ «Таскомбанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 12 серпня 2020 року станом на 25 червня 2023 року загальна сума заборгованості відповідача складає 59587,60 грн., з яких: 22821,07 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 3,93 грн. - заборгованість по річним процентам; 36762,60 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (а.с.15).

Відсутність внесених відповідачем ОСОБА_1 після відступлення 20 вересня 2020 року права вимоги за кредитним договором грошових коштів (згідно графіку платежів), підтверджується випискою по його особовому рахунку (а.с.16-30).

Під час судового розгляду відповідачем ОСОБА_1 не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження сплати ним платежів у порядку виконання кредитного договору від 12 серпня 2020 року.

Судом також встановлено, що 19 квітня 2024 року АТ «Таскомбанк» відповідачу ОСОБА_1 поштовими засобами було направлено повідомлення-вимогу про необхідність дострокового повернення кредиту (а.с.48, 50).

До позовної заяви позивачем додана копія Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (ідентифікаційний код: 35725063) редакція від 04.05.2020, яка відповідачем ОСОБА_1 не підписана (а.с.31-34).

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

З урахуванням викладеного, судом встановлений факт перебування сторін по справі у договірних відносинах, що підтверджується підписанням 12 серпня 2020 року відповідачем по справі кредитного договору № та Паспорту кредиту №4876310, які містять основні умови кредитування (зокрема, розмір кредитного ліміту (24900,00 грн.), процентні ставки (за надання кредиту - 10%, щомісячні проценти - 6,00% та річні проценти - 0,01%), строк кредитування (48 місяців)), а також отриманням відповідачем кредитних коштів.

Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.2 с.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на дату укладення кредитного договору) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та повернення кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

За змістом ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що згідно умов укладеного відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору № від 12 серпня 2020 року, останній отримав від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» в якості кредиту грошові кошти в сумі 24900 грн. 00 коп., однак своїх зобовязань за вказаним договором щодо повернення кредиту, сплати річних та щомісячних процентів за користування ним не виконував належним чином, внаслідок чого станом на 25 червня 2023 року в нього виникла заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 59587 грн. 60 коп., з яких: 22821 грн. 07 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 03 грн. 93 коп. - заборгованість по річним процентам та 36762 грн. 60 коп. - заборгованість по щомісячним процентам.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні відповідачем ОСОБА_1 та його представником визнана обставина наявності у відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 22281 грн. 07 коп. та заборгованості за річними процентами у сумі 03 грн. 93 коп., а тому вказаний розмір заборгованості на загальну суму 22825 грн. 00 коп. (22821,07 + 3,93) не підлягає доказуванню та визнається судом доведеним згідно положень ч.1 ст.82 ЦПК України.

Щодо визначеної позивачем АТ «Таскомбанк» заборгованості відповідача ОСОБА_1 за щомісячними процентами в розмірі 36762 грн. 60 коп., суд приходить до наступного висновку.

За змістом підписаного відповідачем ОСОБА_1 паспорту кредиту №4876310, який є невід`ємною частиною кредитного договору № від 12 серпня 2020 року, розмір разового платежу на погашення щомісячних процентів становить 1494 грн. 00 коп. та є незмінним протягом всього строку кредитування за кожний з періодів користування кредитом, починаючи з 14 вересня 2020 року.

Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За договором факторингу №200921 від 20 вересня 2021 року позивач по справі АТ «Таскомбанк» набув права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № від 12 серпня 2020 року.

Відповідно до п.1.1. зазначеного договору факторингу «права вимоги» - всі належні клієнту на дату відступлення прав вимоги права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами щодо повернення сум основної заборгованості (кредиту, евердрафту тощо), сплати нарахованих процентів за користування коштами, та штрафних санкцій в обсязі, визначеному станом на дату відступлення права вимоги, а також право нараховувати за умовами кредитних договорів і вимагати від позичальника сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та будь-яких інших платежів згідно з кредитними договорами (а.с.35).

Отже, позивач АТ «Таскомбанк» набув права вимоги до відповідача ОСОБА_1 як щодо стягнення з нього суми заборгованості за нарахованими процентами, яка вже існувала на дату укладення договору факторингу, так і право в подальшому нараховувати проценти за користування кредитом в межах строку кредитування, визначеного кредитним договором.

Із доданої до позовної заяви копії витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу №200921 вбачається наявність у відповідача ОСОБА_1 станом на 21 вересня 2021 року заборгованості за щомісячними процентами в сумі 13436,92 грн..

Зазначений розмір заборгованості за щомісячними процентами відповідачем по справі під час судового розгляду не був спростований належними та допустимими доказами.

З урахуванням викладеного, суд погоджується із наведеним позивачем у розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 розміром нарахованих щомісячних процентів станом на 12 жовтня 2021 року в сумі 14930 грн. 92 коп., оскільки такий розмір повністю узгоджується з умовами кредитування за договором від 12 серпня 2020 року та змістом договору факторингу від 20 вересня 2021 року, а саме:

1) станом на 20 вересня 2021 року (дата відступлення права вимоги за кредитним договором АТ «Таскомбанк») заборгованість відповідача за щомісячними процентами становила 13436 грн. 92 коп.;

2) станом на 12 жовтня 2021 року (гранична дата внесення платежу за період з 14 вересня 2021 року по 12 жовтня 2021 року, визначена графіком платежів) розмір щомісячного платежу становив 1494 грн. 00 коп.;

3) враховуючи набуття позивачем АТ «Таскомбанк» права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 20 вересня 2021 року, тобто до дати настання граничного терміну внесення платежу за період з 14 вересня по 12 жовтня 2021 року, загальна сума заборгованості за щомісячними процентами станом на 12 жовтня 2021 року становить 14930 грн. 92 коп. (13436 грн. 92 коп. + 1494 грн. 00 коп.);

4) з 13 жовтня 2021 року по 12 грудня 2022 року розмір щомісячних процентів становить 21831 грн. 68 коп. (20916 грн. 00 коп. ((14 періодів х1494 грн. 00 коп.) + 915 грн. 68 коп. (неповний період з 13 по 19 грудня 2022 року)).

Отже, розмір заборгованості по щомісячних процентах, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» складає 36762 грн. 60 коп. (14930 грн. 92 коп. + 21831 грн. 68 коп.), що відповідає наданому позивачем розрахунку, обгрунтованість якого не була спростована відповідачем під час судового розгляду.

Щодо заяви представника відповідача про застосування до спірних правовідносин сторін в частині нарахованих позивачем щомісячних процентів наслідків пропуску строку позовної давності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок (ст.253 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України).

Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Представником відповідача - адвокатом Нетребою К.О. в судовому засіданні зазначено про те, що з урахуванням дати звернення позивача до суду (травень 2024 року), перебіг строку позовної давності за нарахованими щомісячними процентами почався з травня 2021 року. Натомість позивач включив до суми заборгованості відповідача за щомісячними процентами також і платежі за 2020 рік, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Суд не погоджується з вказаними твердженнями представника відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до графіку платежів, передбачених пунктом 6 Паспорта кредиту №4876310, встановлена періодичність внесення відповідачем платежів на погашення щомісячних процентів, а саме: до 12, 13 або 14 числа календарного місяця, що слідує за попереднім періодом, в якому відбувалось користування кредитними коштами (зокрема, за період з 13 березня 2021 року по 12 квітня 2021 року (31 день) - до 12 квітня 2021 року включно; за період з 13 квітня 2021 року по 12 травня 2021 року (30 днів) - до 12 травня 2021 року включно; за період з 14 вересня 2021 року по 12 жовтня 2021 року (29 дні) - до 12 жовтня 2021 року включно і т.д.).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.261 ЦК України).

Отже, з урахуванням дати укладення кредитного договору - 12 серпня 2020 року та граничного терміну внесення першого платежу в сумі 1494 грн. 00 коп. в рахунок щомісячних процентів до 14 вересня 2020 року, перебіг позовної давності за цим платежем розпочався з 15 вересня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у звязку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02 квітня 2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, на дату початку перебігу строку позовної давності за першим, тобто з 15 вересня 2020 року та наступними платежами в рахунок сплати відповідачем щомісячних процентів за укладеним кредитним договором № від 12 серпня 2020 року, строки позовної давності були продовжені на строк дії карантину, тобто до 30 червня 2023 року.

Крім того, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Воєнний стан неодноразово було продовжено.

Указом Президента України від 06 травня 2024 року №271/2024, затвердженого Законом України №3684-ІХ від 08 травня 2024 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності 17 березня 2022 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Отже, після 30 червня 2023 року строки позовної давності були продовжені на строк дії в Україні воєнного стану.

Відповідно до п.19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», який набрав чинності 30 січня 2024 року) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

При цьому здійснена законодавцем прив`язка продовження строків позовної давності та зупинення їх перебігу до строку дії карантину та воєнного стану є безумовною, а тому наявності жодних додаткових обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, доказувати та оцінювати не потрібно (тобто суди не повинні оцінювати, чи вплинув карантин на особу, чи мала вона реальну можливість подати позов навіть попри карантин тощо).

Враховуючи вищевикладене, позивачем не пропущено строки позовної давності за кожним із платежів по щомісячних процентах, як періодичних платежах, перебіг яких був продовжений на строк карантину та воєнного стану в Україні (до 30 січня 2024 року), а в подальшому зупинений на строк дії воєнного стану в Україні (після 30 січня 2024 року), а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності в частині нарахованих позивачем АТ «Таскомбанк» щомісячних процентів, про застосування яких було заявлено представником відповідача.

Щодо викладених у відзиві обставин не повідомлення відповідача ОСОБА_1 про відступлення права вимоги суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №278/1679/13-ц наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобовязання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора.

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань (правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц).

З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення відповідача ОСОБА_1 про відступлення права вимоги за кредитним договором № від 12 серпня 2020 року, за відсутності наданих ним доказів погашення заборгованості, не припиняє зобов`язань сторін за цим договором та не може бути підставою для відмови в стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.

Щодо наведеної у відзиві обставини неотримання відповідачем повідомлень позивача про сплату заборгованості, внаслідок чого строк виконання вимоги позивача про повернення коштів не настав.

Як вбачається з наявних в матеріалах цивільної справи копій опису вкладень у цінний лист та списку «79000.19.04.24Ф» згрупованих відправлень від 19 квітня 2024 року, повідомлення-вимога від 18 квітня 2024 року за вих.№173946/70.2.2 про дострокове повернення кредиту була направлена відповідачу ОСОБА_1 на адресу його місця проживання ( АДРЕСА_1 ) за № відправлення 530 (а.с.48-50).

Згідно інформації, розміщеної у вільному доступі на сайті АТ «Укрпошта» (за посиланням: https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html), вказане відправлення було особисто вручене адресату 27 квітня 2024 року в с.Седнівка.

З огляду на викладене, наведена в позовній заяві обставина невчинення відповідачем дій, спрямованих на дострокове погашення заборгованості за кредитним договором після отримання ним відповідної вимоги позивача, як кредитора, не була спростована під час судового розгляду належними та допустимими доказами, а тому викладені представником відповідача у відзиві на позовну заяву доводи неотримання ОСОБА_1 вимоги АТ «Таскомбанк» від 18 квітня 2024 року не беруться судом до уваги.

На підставі викладеного, виходячи з презумпцію правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпцію обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобовязань за кредитним договором № від 12 серпня 2020 року щодо сплати кредиту та інших платежів (процентів) у передбачених ним розмірі та строки, внаслідок чого приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення з відповідача по справі ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Таскомбанк» заборгованості за цим договором в загальному розмірі 59587 грн. 60 коп..

VI. Розподіл судових витрат.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовною вимогою майнового характеру, за яку ним, як юридичною особою, було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №2931 від 30 травня 2024 року (а.с.1).

З огляду на викладене, враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі АТ «Таскомбанк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.00 коп., які були сплачені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № від 12 серпня 2020 року в загальному розмірі 59587 грн. 60 коп. (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят сімгривень шістдесят копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 3028 грн. 00 коп. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Найменування сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», місцезнаходження юридичної особи: вул.Симона Петлюри, буд.№30 м.Київ, поштовий індекс 01032, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 09806443.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (до адміністративно-територіальної реформи - Устинівського) району Кіровоградської області, поштовий індекс 28620, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 17 вересня 2024 року.

Суддя С.Ю.Атаманова