Справа №463/2699/23
Провадження №2-п/463/10/24
УХВАЛА

судового засідання

23 квітня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мармаша В.Я.

за участю секретаря с/з Гавц О.Б.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у справі № 463/2699/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, ухваленого Личаківським районним судом м. Львова 21 грудня 2023 року, яким позов задоволено частково, вирішено стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договорами позики грошей від 29 листопада 2017, 27 квітня 2018, 10 вересня 2018, 30 жовтня 2018 на суму в розмірі 72 000 Євро (сімдесят дві тисячі Євро), 35 000 Доларів США (тридцять п`ять тисяч Доларів США), 5188,79 Євро (п`ять тисяч сто вісімдесят вісім Євро сімдесяя дев`ять Євроцентів) три проценти річних за користування коштами у валюті Євро та 949,79 Доларів США (дев`ятсот сорок дев`ять Доларів США сімдесят дев`ять центів США) три проценти річних за користування коштами у валюті Долари США, а також 9394 грн. (дев`ять тисяч триста дев`яносто чотири гривні) судового збору.

Заяву мотивує тим, що таке рішення було прийнято без участі відповідача, оскільки причини неявки відповідача були поважними, він не подав відзиву, не мав можливості подати докази на заперечення позовних вимог, що мають істотне значення у справі.

У судовому засіданні представник відповідача заяву про перегляд заочного рішення підтримав. Додатково пояснив, що його довіритель не з`являвся у судові засідання по справі, оскільки здійснював догляд за 97-річною ОСОБА_5 , а також дружиною, інвалідом ІІІ групи ОСОБА_6 . Більш того, вважає, що при поданні позовної заяви позивачем було пропущено строки позовної давності, що є обставиною, яка має істотне значення у справі.

У судовому засіданні представник позивача проти задоволення заяви заперечив з мотивів та підстав, викладених у судовому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали цивільної справи № 463/2699/23, вивчивши заяву про скасування заочного рішення, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням (заочним) суду від 21.12.2023 вирішено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договорами позики грошей від 29 листопада 2017, 27 квітня 2018, 10 вересня 2018, 30 жовтня 2018 на суму в розмірі 72 000 Євро (сімдесят дві тисячі Євро), 35 000 Доларів США (тридцять п`ять тисяч Доларів США), 5188,79 Євро (п`ять тисяч сто вісімдесят вісім Євро сімдесяя дев`ять Євроцентів) три проценти річних за користування коштами у валюті Євро та 949,79 Доларів США (дев`ятсот сорок дев`ять Доларів США сімдесят дев`ять центів США) три проценти річних за користування коштами у валюті Долари США, а також 9394 грн. (дев`ять тисяч триста дев`яносто чотири гривні) судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, законодавцем чітко передбачені підстави для скасування заочного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач неодноразово повідомлялася належним чином про всі судові засідання за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання, однак жодного разу в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Як вбачається із заяви про перегляд заочного рішення, а також пояснень, наданих представником відповідача в судовому засіданні, відповідач фактично не заперечує факт отримання коштів від позивача, дійсність розписок, а фактично заперечує позов з підстав пропущення позивачем строків позовної давності при зверненні до суду.

У свою чергу, при розгляді цивільної справи № 463/2699/23, судом було розглянуто заяву позивача про поновлення процесуальних строків, яку останній мотивував продовженням строків позовної давності у зв`язку з введенням постановою КМУ від 11.03.2020 №211 з 12.03.2020 року карантину на всій території України, а також у зв`язку з введенням воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022.

Так, у рішенні від 21.12.2023 року суд погодився з доводами позивача та з урахуванням статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, а також пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який доповнено згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» частково задовольнив позовні вимоги позивача .

Зокрема, Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 р. було установлено на всій території України карантин.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 27 червня 2023 р. № 651 було відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Водночас, статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ введено в Україні воєнний стан.

Відповідно до пункту 18-19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином судом при ухвалені судового рішення були досліджені усі наявні у справі докази, при цьому будь-яких інших обставин чи доказів, які б мали істотне значення при вирішенні справи, заявником не надано, а обставини, на які посилається заявника в заяві про перегляд заочного рішення були предметом дослідження під час ухвалення заочного рішення судом.

На підставі вищенаведеного, вважаю, що обставини, визначені в ч. 1 ст. 288 ЦПК України, як підстави для перегляду та скасування прийнятого судом заочного рішення відсутні, а тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у справі № 463/2699/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без задоволення.

Ухвала суду у відповідності до ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Текст ухвали складено та підписано суддею 26.04.2024.

Суддя: Мармаш В. Я.