Справа № 536/2333/24
Провадження № 2/536/1213/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області про встановлення факту належності документу та визнання договору купівлі-продажу земельної частки (паю) дійсним

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області про встановлення факту належності документу та визнання договору купівлі-продажу земельної частки (паю) дійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається, що 16 березня 1998 року її мати ОСОБА_2 уклала договір купівлі-продажу земельної частки (паю) з ОСОБА_3 , належної останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0296970 виданого Кременчуцькою районною державною адміністрацією 27.10.1997, про що в книзі реєстрації сертифікатів 27.10.1997 року зроблено запис за №370, але нотаріально його не посвідчили та не зареєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2 .

Просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної частки ( паю) укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого сертифікатом на право власності на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0296970 розміром 4,40 умовних кадастрових гектарів, на території Бондарівської сільської ради виданого Кременчуцькою районною державною адміністрацією 27.10.1997 року, про що в книзі реєстрації сертифікатів зроблено запис за №370.

Також вказує, що в сертифікаті серії ПЛ № 0296970, власником земельної частки (паю) вказана ОСОБА_4 , тоді як у архівній довідці Комунальної установи «Об`єднаний трудовий архів Козельщинської селищної ради» в колгоспі ім. Кірова працювала ОСОБА_3 і в списках власників часток (паїв) СК ім. Кірова за №459 значиться ОСОБА_3 , номер сертифікату НОМЕР_1 , тому просила суд встановити факт належності згаданого сертифікату ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Гольдінова О.В. надала заяву про розгляд справи в її та позивачки відсутність, позов підтримала та просила задовольнити.

Від відповідача Новогалещинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заперечень проти позову не мають.

Суд, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини (1948 р.) проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Установлено, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 04.11.1980, свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_3 , виданим 22.09.2001 та свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 , виданим 07.07.1995.

Відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0296970 виданого 27.10.1997 року ОСОБА_4 , яка проживає в с.Василенки Кременчуцького району Полтавської області на підставі розпорядження Кременчуцької райдержадміністрації від 31 березня 1997 року №196 належить право на земельну частку (пай) розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрованого 27.10.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №370.

Як вбачається з договору купівлі-продажу права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, 16 березня 1998 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 уклали договір, відповідно до умов якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 купила право на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом серія ПЛ №0296970, у землі площею 4,40 (чотири гектара сорок соток) за 3 500 грн, однак нотаріально його не зареєстрували та нотаріально не посвідчили.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Новогалещинської селищної ради №115 від 22.08.2024.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 , виданим 18 травня 2020 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Право на земельну частку могло бути предметом продажу на підставі договору купівлі-продажу згідно ст.5,18,114 Земельного кодексу України 01.07.1992 року, чинного на час виниклих правовідносин.

В пункті 2.2. Порядку посвідчення договорів відчуження земельних ділянок, затвердженого спільним Наказом Мінюсту і Держкомзему України від 06.06.1996 року зі змінами від 01.06.1998 року, чинного на час виниклих правовідносин, визначено, що громадяни мають право продавати або іншим способами відчужувати (заповідати, дарувати, обмінювати) без зміни цільового призначення земельні ділянки, а також право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним, але, у відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне чи часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 28 квітня 1978 року, зі змінами, «Про судову практику про визнання угод недійсними, роз`яснено, що, якщо нотаріально не посвідчена угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення суд вправі визнати таку угоду дійсною.

Як слідує з договору купівлі-продажу права на земельну частку (пай) від 16.03.1998, сторони договору при його укладенні мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, дії сторін були направлені на реальне настання правових наслідків, що обумовлені правочином та досягли згоди по усім суттєвим умовам і зобов`язанням. Також факт купівлі-продажу і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини дають суду підстави для висновку про те, що при укладенні спірного договору сторони домовились щодо усіх його істотних умов та в повному обсязі виконали їх, але не посвідчили його нотаріально і така можливість втрачена в зв`язку зі смертю сторони, тому необхідно визнати його дійсним.

Також встановлено, що в сертифікаті серії ПЛ № 0296970, який є невід`ємною частиною договору купівлі-продажу земельного паю, власником вказана ОСОБА_4 , проте в інших документах, таких як архівній довідці Комунальної установи «Об`єднаний трудовий архів Козельщинської селищної ради» від 31.07.2024 № 01-07/122, в списках власників часток (паїв) СК ім. Кірова за №459, довідках виконавчого комітету Новогалещинської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.08.2024 №115, №116 написання імені та по батькові ОСОБА_3 значиться ОСОБА_5 .

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті.

Враховуючи те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для позивачки юридичне значення, для реєстрації права власності, і цей факт ніким не оспорюється і не спростовується, суд встановлює факт належності сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0296970 виданого 27.10.1997 року ОСОБА_4 , яка проживає в с.Василенки Кременчуцького району Полтавської області на підставі розпорядження Кременчуцької райдержадміністрації від 31 березня 1997 року №196 розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрованого 27.10.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №370 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на викладене суд позов задовольняє в повному обсязі.

Керуючись ст. 259,293,294,315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області про встановлення факту належності документу та визнання договору купівлі-продажу земельної частки (паю) дійсним.

Встановити факт належності сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0296970 виданого 27.10.1997 року ОСОБА_4 , яка проживає в с.Василенки Кременчуцького району Полтавської області на підставі розпорядження Кременчуцької райдержадміністрації від 31 березня 1997 року №196 розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрованого 27.10.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №370 ОСОБА_3 .

Визнати дійсним договір купівлі-продажу права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0296970 розміром 4,40 умовних кадастрових гектарів на території Бондарівської сільської ради, виданим Кременчуцькою районною державною адміністрацією 27.10.1977 року, про що в книзі реєстрації сертифікатів від 27.10.1997 року зроблено запис за №370, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 16 березня 1998 року.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко