Справа № 758/5067/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 квітня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі судді Гребенюка В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності на підставі заповіту

У С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності на підставі заповіту.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, позовна заява повинна відповідати вимогам, зазначеним у ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 175 ЦПК, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, позивачем заявлено дві позовні вимоги: про скасування постанови завідувача Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори від 25.01.2024 № 151/02-31, та про визнання за позивачем права власності на частку у праві спільної власності на земельну ділянку.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем не обґрунтовано належним чином підстави звернення до державної нотаріальної контори з вимогою про визнання права власності на підставі заповіту.

Так, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (надалі за текстом - Закон) встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону, вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб-учасників нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Виходячи з норм Закону, у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків щодо осіб, які звернулися до нього, або осіб, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса у випадку порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії, при цьому, позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.

Таким чином, нотаріус у справах про визнання права власності на нерухоме майно не є належним відповідачем.

З урахуванням викладеного, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги та суб`єктний склад у спірних правовідносинах.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись положеннями ст. ст. 175-177, 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності на підставі заповіту - залишити без руху;

Встановити позивачу 10-денний строк з дня отримання копії Ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви;

Роз`яснити позивачу, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде їм повернута;

Копію цієї ухвали направити позивачу;

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.В. Гребенюк