П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 квітня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ужгородської міської ради на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2023 року (головуючий суддя Придачук О.А.) у справі № 308/11505/23 за заявою Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави про забезпечення позову керівника Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації права оренди та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог заяви

05.07.2023 керівник Ужгородської окружної прокуратури звернувся в суд із позовом в інтересах держави до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просив:

1) визнати незаконним та скасувати рішення Ужгородської міської ради № 1906 від 13.02.2020 щодо передачі в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки за кадастровим номером :51:001:0843, площею 0,8151 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови,

2) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером :51:001:0843 площею 0,8151 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови по АДРЕСА_1 ;

3) зобов`язати ОСОБА_2 повернути територіальній громаді міста Ужгород земельну ділянку за кадастровим номером :51:001:0843 площею 0,8151 га по АДРЕСА_1 .

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій прокурор просив:

1) накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :51:001:0843 площею 0,8151 га, належну територіальній громаді міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради;

2) заборонити ОСОБА_2 , іншим фізичним і юридичним особам на час розгляду та до набрання законної сили рішенням суду у справі здійснювати будь-які підготовчі чи будівельні роботи на земельній ділянці :51:001:0843, площею 0,8151 га,

3) заборонити Державній інспекції архітектури та містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, а також Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради на час розгляду та до набрання законної сили рішенням суду у справі здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо проведення підготовчих робіт, будівництва об`єктів нерухомості і введення їх в експлуатацію на земельній ділянці за кадастровим номером :51:001:0843, площею 0,8151 га;

4) заборонити ОСОБА_2 , іншим фізичним і юридичним особам на час розгляду та до набрання законної сили рішенням суду у справі здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, зміни цільового призначення, передачі в оренду чи на іншому праві користування, відчуження тощо щодо земельної ділянки за кадастровим номером :51:001:0843, площею 0,8151 га;

5) заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки за кадастровим номером :51:001:0843, площею 0,8151 га та будь-яких об`єктів нерухомого майна на ній.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що предметом спору є земельна ділянка, яка вибула з користування власника, на думку позивача, незаконно. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, які підлягають приватизації шляхом викупу від 19.09.2017 № 1546 ОСОБА_1 , набув право власності на споруду площею 1,44 кв.м., що розташована в АДРЕСА_1 .

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 92359178 від 19.07.2017 під час реєстрації вказаного нерухомого майна земельної ділянки для його обслуговування сформовано не було.

У договорі купівлі-продажу нерухомого майна відсутнє посилання на розмір земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомості, що відчужувався.

16.05.2019 за Ужгородською міською радою зареєстровано право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :51:004:0018, площею 0,5 га, та земельну ділянку за кадастровим номером :51:001:0780, площею 0,3151 га, які 26.02.2020 об`єднано в одну земельну ділянку за кадастровим номером :51:001:0843 площею 0,8151 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.

Цю земельну ділянку Ужгородською міською радою передано в оренду ОСОБА_1 для обслуговування вказаного об`єкта нерухомого майна площею 1,44 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором оренди землі № 2204 від 21.10.2020.

Надалі за договором купівлі-продажу зазначеної споруди по АДРЕСА_1 № 1551 від 20.12.2022 право власності на вказане приміщення набув ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на даний час орендарем вказаної земельної ділянки є ОСОБА_2 . Підставою для реєстрації права оренди зазначено договір оренди землі № 2204 від 21.10.2020 та договір купівлі-продажу № 1551 від 20.12.2022.

Водночас вивчення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови за кадастровими номерами :51:004:0018 та :51:001:0780, які 26.02.2020 об`єднано в земельну ділянку за кадастровим номером :51:001:0843, засвідчило, що кадастрові плани земельних ділянок за кадастровими номерами :51:004:0018 та :51:001:0780 та план їх об`єднання взагалі не містять жодної інформації про нібито наявність на одній із них споруди площею 1,44 кв.м., належної ОСОБА_1 , а на даний час ОСОБА_2 . При цьому, за відсутності в попереднього власника належним чином оформлених прав користування земельною ділянкою, на якій розміщено нерухоме майно, положення ст. 120 ЗК України, 377 ЦК України в частині переходу прав на земельну ділянку до нового власника в тому ж обсязі застосуванню не підлягають. Позивач вважає, що абз. 2 ч. 2 ст. 134 ЗК України був незастосовний для передачі ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки без проведення земельних торгів, площею 0,8151 га, що майже у 6000 разів перевищує площу будівлі.

В той же час рішенням Ужгородської міської ради від 13.06.2023 № 1304 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з подальшою передачею їх в оренду ОСОБА_2 - земельної ділянки кадастровий номер :51:001:0843, площею 0,8151 га, для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури по АДРЕСА_1 , зі зміною цільового призначення.

Вказане свідчить, що відповідач ОСОБА_2 має намір на спірній земельній ділянці здійснити будівництво багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури. У разі забудови спірної земельної ділянки дії відповідача призведуть до неможливості реального поновлення інтересів власника земельної ділянки територіальної громади м. Ужгорода, повернення земельної ділянки у придатному для використання стані, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду. Більше того, завершення будівництва зазначеного об`єкта і реєстрація права власності на нього в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у випадку задоволення позову прокурора знівелюють мету звернення з позовом, адже зумовлять необхідність ініціювати іншу позовну заяву про знесення незаконно збудованого об`єкта, що вимагатиме значних фінансових витрат, покладання яких на позивача становитиме непомірний тягар.

Посилаючись на те, що обставини справи свідчать про наявність дійсного спору між учасниками процесу та реальність загрози виникнення суттєвої шкоди інтересам сторони, яку представляє позивач (подальша реалізація у будь-який спосіб земельної ділянки може призвести до того, що втрачається сенс подальшого розгляду заявлених позовних вимог а також може зробити неможливим відновлення порушених інтересів держави та виконання ймовірного рішення суду по заявленим позовним вимогам) прокурор просив задовольнити заяву про забезпечення позову.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2023 року заяву прокурора про вжиття заходів щодо забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :51:001:0843 площею 0,8151 га, належну територіальній громаді міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради, .

Заборонено ОСОБА_2 , код: НОМЕР_1 , іншим фізичним і юридичним особам на час розгляду та до набрання законної сили рішенням суду у справі здійснювати будь-які підготовчі чи будівельні роботи на земельній ділянці :51:001:0843, площею 0,8151 га.

Заборонено Державній інспекції архітектури та містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, а також Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради на час розгляду та до набрання законної сили рішенням суду у справі здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо проведення підготовчих робіт, будівництва об`єктів нерухомості і введення їх в експлуатацію на земельній ділянці за кадастровим номером :51:001:0843, площею 0,8151 га.

Заборонено ОСОБА_2 , код НОМЕР_1 , іншим фізичним і юридичним особам на час розгляду та до набрання законної сили рішенням суду у справі здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, зміни цільового призначення, передачі в оренду чи на іншому праві користування, відчуження тощо щодо земельної ділянки за кадастровим номером :51:001:0843, площею 0,8151 га.

Заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки за кадастровим номером :51:001:0843, площею 0,8151 га та будь-яких об`єктів нерухомого майна на ній.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

На дану ухвалу подала апеляційну скаргу Ужгородська міська рада. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви прокурора про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду за наслідками розгляду позовних вимог про скасування державної реєстрації не підлягає примусовому виконанню, тому вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту земельної ділянки не є співмірними із заявленими позивачем вимогами. Прокурором не підтверджено достовірними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування обраного виду забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Спірна ділянка перебуває у власності територіальної громади м. Ужгорода, а у ОСОБА_2 тільки у користуванні на підставі договору оренди. Тому останній не може здійснювати відчуження земельної ділянки. При цьому прокурор не надав доказів, що власник земельної ділянки Ужгородська міська рада - вчиняє дії спрямовані на її відчуження. Також прокурором не надано доказів того, що існує реальна загроза здійснення будівництва на спірній ділянці, зокрема відсутні дозвіл на здійснення відповідного будівництва, докази вчинення підготовчих, будівельних, демонтажних чи земельних робіт. Вказує, що заборона будь-яким особам проводити будівельні роботи у даному випадку порушуватиме права третіх осіб, які не є стороною даного спору. У справі відсутні докази та обґрунтовані мотиви, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заперечення інших учасників справи

У письмових поясненнях заступник керівника Ужгородської окружної прокуратури просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 19.07.2023 колегією суддів у складі головуючого (судді-доповідача) Кондора Р.Ю., суддів Кожух О.А., Фазикош Г.В., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Ужгородської міської ради, у ухвалою цього ж суду від 10.08.2023 призначено справу до розгляду на 10.01.2024.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 09.01.2024 суддю ОСОБА_3 звільнено з посади судді Закарпатського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2024 визначено для розгляду колегію суддів у складі: головуючого (судді-доповідача) Куштан Б.П., суддів Фазикош Г.В., Мацунича М.В.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 26.03.2024 суддю ОСОБА_4 звільнено з посади судді Закарпатського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2024 визначено для розгляду колегію суддів у складі: головуючої (судді-доповідача) Кожух О.А., суддів Джуга С.Д., Собослой Г.Г.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 10.04.2024 колегією суддів у складі головуючої (судді-доповідача) Кожух О.А., суддів Джуга С.Д., Собослой Г.Г. цивільну справу № 308/11505/23 прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено проводити за раніше визначеною датою - 16.04.2024.

Межі розгляду справи та явка учасників справи

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2 ст. 367 ЦПК України).

За змістом вказаної норми апеляційний суд перевіряє правильність висновків суду першої інстанції на час постановлення відповідного судового рішення.

Представник Закарпатської обласної прокуратури в судовому засіданні апеляційного суду просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

Інші учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Колегія суддів, відповідно до ч. 2 с 372 ЦПК України, розглянула справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію представника Закарпатської обласної прокуратури, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Ураховуючи особливості мети забезпечення позову, суд розглядає заяву про забезпечення позову у день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Така ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи (стаття 153 ЦПК України).

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовним вимогам, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

За змістом ст. 149 ЦПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

З матеріалів справи слідує, що 05.07.2023 керівник Ужгородської окружної прокуратури звернувся в суд із позовом в інтересах держави до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просив:

1) визнати незаконним та скасувати рішення Ужгородської міської ради № 1906 від 13.02.2020 щодо передачі в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки за кадастровим номером :51:001:0843, площею 0,8151 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови,

2) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером :51:001:0843 площею 0,8151 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови по АДРЕСА_1 ;

3) зобов`язати ОСОБА_2 повернути територіальній громаді міста Ужгород земельну ділянку за кадастровим номером :51:001:0843 площею 0,8151 га по АДРЕСА_1 .

Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимоги як немайнового характеру - визнання недійсними рішення Ужгородської міської ради, скасування державної реєстрації права оренди у Державному реєстрі речових прав, так і майнового характеру - повернення земельної ділянки територіальній громаді міста Ужгорода.

Метою накладення арешту на земельну ділянку є заборона відчуження її будь-яким чином в порядку, встановленому законодавством.

З аналізу ст. 93 ЗК України, положень Закону України «Про оренду землі», статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» слідує, що право на оренду (право оренди) земельної ділянки, яке набуте орендарем на підставі договору оренди, є похідним від права власності майновим правом у розумінні статей 177 і 178 ЦК України, щодо якого законодавством установлено певні обмеження, які визначають рівень його оборотоздатності.

Встановлено, що спірна земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради, а у користуванні - у ОСОБА_2 на підставі договору оренди земельної ділянки.

Земельна ділянка за кадастровим номером :51:001:0843, площею 0,8151, за рішенням Ужгородської міської ради, як власника земельних ділянок, утворена внаслідок об`єднання двох земельних ділянок - за кадастровим номером :51:004:0018, площею 0,5 га, та за кадастровим номером :51:001:0780, площею 0,3151 га. Цільове призначення земельної ділянки за кадастровим номером :51:001:0843 - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача та інтересів держави (територіальної громади м. Ужгорода), в інтересах якої діє позивач, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, дійшов вірного висновку, що між сторонами дійсно виник спір щодо земельної ділянки за кадастровим номером :51:001:0843 площею 0,8151 га., правомірність передачі якої в оренду оспорюється прокурором.

У позовній заяві та заяві про забезпечення позову позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що Ужгородською міською радою неправомірно передано в оренду земельну ділянку, яка була утворена в результаті об?єднання двох земельних ділянок, крім того позивач обґрунтовано вважає наявність загрози невиконання або утрудненого виконання майбутнього рішення суду за позовом, у разі невжиття заходів забезпечення позову, оскільки відповідач Ужгородська міська рада - має змогу відчужити дану земельну ділянку, а також вчинити дії, спрямовані на поділ чи об`єднання вказаної земельної ділянки, що уже здійснювалось відповідачем.

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана із необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

При цьому, певні дії (як от підготовчі чи будівельні роботи на земельній ділянці :51:001:0843) можуть здійснюватись особами, які не є учасниками справи, і такі дії також можуть призвести до утруднення виконання або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, зважаючи на обставини, які передували зверненню позивача до суду за захистом порушених прав та доведеність дійсного виникнення спору між сторонами, дійшов вірного висновку про наявність підстав для забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборону вчиняти щодо неї відповідні дії, що буде достатнім та не буде порушувати права відповідачів.

Заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, є допустимими і співмірними із заявленими позивачем вимогами та за змістом не є тотожними цим вимогам.

Апеляційний суд звертає увагу відповідачів, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та заборона вчиняти щодо неї визначені позивачем дії не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння та користування особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення.

Інтереси та права відповідачів таким забезпеченням не будуть порушені або обмежені, оскільки заходи забезпечення позову мають виключно тимчасовий характер і після вирішення спору по суті вони будуть скасовані, а у випадку ухвалення рішення не на користь позивача, відповідачі і надалі зможуть реалізувати свої права стосовно земельної ділянки, яка на цей момент є спірною.

Висновки апеляційного суду

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, що, відповідно до ст. 375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Ужгородської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 квітня 2024 року.

Головуюча:

Судді: