ЄУН №337/4881/23
Провадження № 2/337/76/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Сакоян О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2023 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю Гребенюка О.С. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 22.01.2015 року у розмірі 104 811,69 грн. станом на 17.07.2023, а також судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 22.01.2015 року відповідно до ст. 207, ч.1 ст. 634, ч.2 ст. 638, ч.2 ст. 639, ч.2 ст. 642 ЦК України між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про надання банківських послуг б/н, на підставі якого позичальник ОСОБА_1 отримав від банку кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на кредитний рахунок, в подальшому збільшеного до 100 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших передбачених договором витрат. Через порушення позичальником своїх зобов`язань за договором станом на 17.07.2023 року утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки останній продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість в добровільному порядку.

Ухвалою судді Гнатик Г.Є. від 19 вересня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвала про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження не постановлялась.

Ухвалою суду від 15 листопада 2023 року клопотання представника відповідача адвоката Вертелецького М.О. про витребування доказів задоволено, витребувано у позивача АТ КБ «Приватбанк»: повну виписку по картковому рахунку та розрахунок заборгованості до поданої позовної заяви відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді, що дозволяє його вільне читання та відповідає стандарту ДСТУ 4163:2020.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2023 року, у зв`язку із закінченням повноважень судді Гнатик Г.Є., справу розподілено та передано для розгляду судді Бредуну Д.С.

Ухвалою суду від 04 грудня 2023 року цивільну справу прийнято до розгляду та призначено розгляд справи спочатку на стадії розгляду справи по суті.

08 лютого 2024 року на адресу суду надійшли виписки від АТ КБ «Приват Банк» по картковому рахунку ОСОБА_1 .

Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи повідомленням на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень.

23 квітня 2024 року від представника відповідача адвоката Вертелецького М.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував в задоволені позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками та не згоден з сумою заборгованості за тілом кредиту. Надав свій розрахунок щодо загальної заборгованості по тілу кредиту. ОСОБА_1 заповнив анкету-заяву, але дана анкета не містить інформації щодо типу карти, розміру кредитного ліміту встановленого чи бажаного. Позивач довів встановлення кредитного ліміту на картку у розмірі 100 000,00 грн., однак це не доводить використання відповідачем усього ліміту в своїх інтересах. Позивач заявляє про стягнення з відповідача пені, штрафу, плату за користування карткою, плату за страхування кредитного ліміту та зазначає про погодження між сторонами розміру платежів і на підтвердження долучив до позову роздруківку Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку. Однак вказані документи не містять підпису позичальника ОСОБА_1 . В матеріалах справи також наявний документ під назвою «паспорт кредиту» від 10.11.2022 та від 18.11.2021, який також не містить підпису відповідача та не може виступати доказом погодження певних відсотків, штрафів та інших платежів, а тому правових підстав для нарахування відсотків за відсотковою ставкою, що зазначено в довідці про Умови кредитування в банку не було.

В судове засідання учасники не з`явились, що однак з урахуванням поданих ними заяв по суті справи, доказів і пояснень, їх неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов АТ КБ «Приват банк» підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви ОСОБА_1 від 22.01.2015 року АТ КБ «Приват Банк» надав позичальнику ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших витрат на умовах, передбачених договором. При цьому, згідно Умов і правил надання банківських послуг у Приват банку, позичальник погодився з будь-яким розміром кредитного ліміту, встановленим банком самостійно.

Відповідач ОСОБА_1 ,власноруч підписуючи 22.01.2015 року анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, погодився з тим, що вона разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору, відповідно до умов якого він зобов`язався щомісячними платежами повертати тіло кредиту, сплачувати проценти за його використання, комісію за кредитне обслуговування, а також пеню та штраф у разі порушення умов виконання зобов`язань.

З наданого розрахунку заборгованості, яким позивач обґрунтовує свої вимоги вбачається, що станом на 17.07.2023 року ОСОБА_1 має заборгованість у загальному розмірі 104811 грн. 69 коп., з яких: 98 803 грн. 48 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 6008 грн. 21 коп. - заборгованість по простроченими відсотками.

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приват банк», розрахунок заборгованості за договором №б/н від 22.01.2015 року станом на 17.07.2023 року, паспорт споживчого кредиту, Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», виписку по картці за період з 23.01.2015 року по 01.07.2023 року, довідку за лімітами, згідно котрої розмір ліміту було підвищено з 300 до 100 000 грн. за період з 23.01.2015 по 14.11.2022 року та довідку за картками.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті-заяві від 22.01.2015 року, підписаній ОСОБА_1 , процентна ставка не зазначена.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути проценти за користування кредитом.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості за договором від 22.01.2015 року, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приват Банк», розміщеного на сайті www.privatbank.ua, як невід`ємну частину кредитного договору.

Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приват Банк», розміщеного на сайті www.privatbank.ua, що наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, в тому числі: процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приват Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наданий позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», розміщеного на сайті www.privatbank.uaз огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Відповідна правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору не підписані Умови та Правила викладена у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження №6-16цс15).

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приват Банк», розміщеного на сайті www.privatbank.ua, який міститься у матеріалах справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 22.01.2015 року шляхом підписання заяви позичальника.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитом у будь-якому розмірі, тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 6008,21 грн., у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті, оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приват Банк», розміщений на сайті www.privatbank.ua не може вважатися складовою частиною кредитного договору, тобто вказані документи не підтверджують погодження сторонами істотних умов договору кредиту.

Копія анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку містить лише анкетні дані останнього, та не містить даних про умови кредитування щодо строків повернення кредиту, розміру процентної ставки та строків сплати процентів за користування кредитом.

У даному випадку Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому суд вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 22.01.2015 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

Крім того, із долученої до справи виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що останній користувався кредитним коштами, ним вносились власні грошові кошти в рахунок погашення заборгованості, а саме, 1408753 грн. 98 коп.

До складу тіла кредиту можуть бути віднесені тільки кошти, які фактично отримані та використані позичальником, позаяк проценти за користування кредитом є окремою складовою кредитних зобов`язань, які у межах існуючих між сторонами правовідносин не узгоджені.

З урахуванням зазначеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом (тілом кредиту), що становить за розрахунком згідно виписки по картці від 01.02.2024 42 480 грн. 14 коп. (1451234 грн. 12 коп. (видаткові операції) 1408753 грн. 98 коп. (поповнення карткового рахунку відповідачем).

Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, в порядку ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача.

Оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1087 грн. 02 коп. (40,5%).

На підставі викладеного, керуючись ст. 525, 526, 530, 546, 549, 551, 612, 625, 629, 1054 ЦК України, ст. 13, 141, 178, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (01001, м. Київ вул. Грушевського, буд.1Д, ):

заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 22.01.2015 року у розмірі 42 480 грн.14 коп. (сорок дві тисячі чотириста вісімдесят гривень 14 копійок),

судовий збір у розмірі 1087,02 гривні (одна тисяча вісімдесят сім гривень 02 коп.).

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.С. Бредун