Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочний розгляд справи)

11 листопада 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

за участю секретаря Федоровій Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Леськівська сільська рада про виділення в натурі та визнання права власності на частину домоволодіння, припинення права спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

встановив

Стислий виклад позиції позивача:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про виділення в натурі та визнання права власності на частину домоволодіння, припинення права спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Просив суд:

поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно висновку технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №18-21/05-21;

визнати право власності за ОСОБА_1 на домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши разом з тим право спільної часткової власності співвласників;

встановити порядок володіння та користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання представник позивача не з`явилася.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст.128, ст.131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином.

Відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, зі згоди позивача, та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

26.04.2024 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та залучено Леськівську сільську раду до участі в розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

22.07.2024 року на адресу суду надійшла заява від третьої особи Леськівської сільської ради а про розгляд справи без участі третьої особи. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

06.06.2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про проведення підготовчого судового засідання без її участі та участі позивача.

31.07.2024 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

06.08.2024 року на адресу суду надійшла заява від третьої особи Леськівської сільської ради а про розгляд справи без участі третьої особи. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

11.11.2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи без її участі та участі позивача.

Встановлені судом обставини:

Відповідно до договору дарування від 30.07.2004 року ОСОБА_1 є власником частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно з інвентаризаційною справою №18-21, технічним паспортом будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа будинку за адресою: АДРЕСА_1 становить 78,7 м2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 в рівних частинах (по частини).

Згідно з планом розподілу земельної ділянки від 2020 року загальна площа домоволодіння складає 0,2492 га., з яких обліковується за ОСОБА_1 0,1255 га, а ОСОБА_3 0,1237 га відповідно.

Відповідно до довідки Леськівської сільської ради від 30.01.2024 року №35/09-10, виданої ОСОБА_4 , про те, що за домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 обліковується земельна ділянка площею 0,125 га.

Згідно з висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №18-21/05-21 від 17.05.2021 року, за технічними показниками технічний об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 може бути поділено, частина об`єкта є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Приписами п.1ст.6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3ст.77ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими

і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

ч. 1, ч. 2 статті 319 ЦК Українивстановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першоюстатті 356 ЦК Українивласність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

У ч.1ст. 358 ЦК Українизазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.

В силу статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Однією із правових форм розпорядження власником своєю часткою у праві спільної часткової власності є право співвласника на виділ у натурі частки із майна, яке є у спільній часткової власності, що встановлено устатті 364 Цивільного кодексу України. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у своїх постановах від 11листопада 2019 року (справа № 369/5164/15-ц), 12 лютого 2020 року (справа 161/16460/16-ц), зазначає, що системний аналіз положень статей183,358,364,379,380,382 ЦК Українидає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася

Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно достатті 364 ЦК Україниправо спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінністатті 181 ЦК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України" у п.6, п. 7 Постанови № 7 від 4 жовтня 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Верховний Суд у складіколегії суддівПершої судовоїпалати Касаційногоцивільного суду,у постановівід 18.03.2020року посправі №569/10421/17зазначає,що у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання або перепланування будинку він провадиться за наявності на це дозволу виконавчого комітету місцевої ради (стаття 152 ЖК Української РСР). У чинній редакціїстатті 152 ЖК Української РСРвстановлено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду,які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

У Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року міститься правовий висновок по справі № 6-1443цс16. Так, поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

Відповідно до ч. 2ст. 367 ЦК Україниу разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно ч.1,ч.3,ч.4ст.88ЗК України,володіння,користування тарозпорядження земельноюділянкою,що перебуваєу спільнійчастковій власності,здійснюються зазгодою всіхспіввласників згідноз договором,а уразі недосягненнязгоди -у судовомупорядку. Учасникспільної частковоївласності маєправо вимагативиділення належноїйому часткиіз складуземельної ділянкияк окремо,так іразом зіншими учасниками,які вимагаютьвиділення,а уразі неможливостівиділення частки-вимагати відповідноїкомпенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

ч. 1, ч. 4 статті 120 ЗК України встановлено, щоу разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та повноті, приходить до висновку про задоволення позову.

Так, згідно з висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №18-21/05-21 від 17.05.2021 року, за технічними показниками технічний об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 може бути поділено, частина об`єкта є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі.

При дослідженні матеріалів справи, встановлено, що між позивачем та відповідачем, які є співвласниками вже протягом багатьох років існує фактичний розподіл будинку та розподіл земельних ділянок, якими вони користуються відповідно до плану розподілу земельної ділянки від 2020 року, який наданий позивачем. Також, між суміжними земельними ділянками існують тверді межі, які встановлені за згодою сторін та існують до цього часу.

Судові витрати:

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при поданні позовної заяви, у розмірі 1211 грн 20 коп..Керуючись ст.ст.12, 13,19, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Леськівська сільська рада про виділення в натурі та визнання права власності на частину домоволодіння, припинення права спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити.

Поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити у приватну власність ОСОБА_1 у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: у житловому будинку з прибудовою (літ. А-1, а1, а2): приміщення № 2-1(S= 12,2м2) №2-2 (S-2,8м2), № 2-3(S=10,95м2) №III (S=9,8м2), №IV (S=4,85 м2), № V (S=2,79м2) загальною площею: 43,34 м2 в т.ч. житловою площею: 23,1 м2, та надвірні споруди: погріб - літ. Б, сарай - літ В, літ. Г, душ - літ. К, огорожа № 2.

Виділити в користування ОСОБА_1 частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відповідно до плану розподілу земельної ділянки зазначену під № НОМЕР_1 площею 0,1255 га., яка обліковується за ОСОБА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із сплаченого позивачем судового збору, в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягомтридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягомтридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 20.11.2024 року

Суддя: Є. П. Тептюк