Справа № 548/2331/23
Провадження № 2-о/548/2/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2024 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О. В.

за участю : секретаря судового засідання - Манжос Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за заявою розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , Державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради Полтавської області Затуливітер Євгенія Миколайовича про встановлення факту , що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

Позиція заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії, вчинені по справі.

Заявник звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаною заявою.

На обґрунтування заяви зазначає, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у спільній частковій власності перебуває будинок АДРЕСА_1 .

При цьому ОСОБА_1 належить 13/25 частини вказаного житлового будинку, в той час як ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_2 вказаного житлового будинку.

Водночас ОСОБА_1 з темою внесення відомостей про належне їй майно звернулася до державного реєстратора, однак останнім було відмовлено на підставі пункту 5 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Така розбіжність позбавляє його можливості реалізації права власності на належну йому житлову квартиру, для розпорядження своїм майном в повному обсязі і встановити його можливо лише в судовому порядку.

11.10.2023 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку окремого провадження.

В судове засідання заявник та його представник не з"явилися, але в заяві прохали суд провести розгляд справи за їх відсутності.

В судове засідання заінтересована особа не з"явилася, але подала заяву про розгляд справи за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши позицію заявника, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку заінтересованої особи, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

У заявниці ОСОБА_2 та заінтересованої особи ОСОБА_1 у спільній частковій власності перебуває будинок АДРЕСА_1 .

При цьому ОСОБА_1 належить 13/25 частини вказаного житлового будинку, в той час як ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_2 вказаного житлового будинку.

Водночас ОСОБА_1 з темою внесення відомостей про належне їй майно звернулася до державного реєстратора, однак останнім було відмовлено на підставі пункту 5 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Така розбіжність позбавляє його можливості реалізації права власності на належну йому житлову квартиру, для розпорядження своїм майном в повному обсязі і встановити його можливо лише в судовому порядку.

Норми права, застосовані судом.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначенів документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних цивільних прав фізичних осіб. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з існуванням потреби вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, запису в актах цивільного стану тощо);чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення таких юридичних фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 83, 89, 259, 263-265, 268, 273, 315-119, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), представник заявника: адвокат Павелко Руслан Сергійович (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 IBAN: НОМЕР_3 (ПриватБанк), Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1486 від 25.09.2015 року видане Радою адвокатів Полтавської області , адреса знаходження: вул. 1 Травня, 8 Б, оф. 1 м. Хорол Лубенського району Полтавської області) , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ), Державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради Полтавської області Затуливітер Євгенія Миколайовича ( адреса знаходження: вул. Незалежності, 44 смт. Семенівка Кременчуцького району Полтавської області) про встановлення факту , що має юридичне значення,-задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що: квартира АДРЕСА_4 , яка належать ОСОБА_2 - на підставі договору дарування від 09.06.2005 року посвідченого Хорольським приваним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за №1280, є 12/25 частини будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 11.04.2024 року.

Суддя : О.В. Коновод