БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/1343/22
провадження № 2/361/407/24
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді:Петришин Н.М.,
за участю секретаря: Іванової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У квітні 2022 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , яка діє в свої інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28 грудня 2019 року приблизно 18 год. 20-30 хв. на проїздній частині автодороги сполучення «Київ-Чернігів», в межах населеного пункту села Скибин Броварського району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , який допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

За вищевказаним фактом 28 грудня 2019 року відкрито кримінальне провадження за ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 04/652 від 30 січня 2020 року, смерть ОСОБА_4 настала від поєднання черепно-спинної травми у вигляді перелому кісток черепа, обличчя та шийного відділу хребта, розмізкування головного та спинного мозку. Постановою слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Київській області майора поліції Гусаревич С.М. від 27 травня 2020 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_3 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована у ТОВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО5779812. Так, за рахунок страховика ОСОБА_1 відшкодована частка моральної шкоди у розмірі 12 519 грн. для неї особисто та 12 519 грн. - на відшкодування шкоди ОСОБА_2 .

Посилаючи на те, що внаслідок загибелі ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_1 та їх спільний син ОСОБА_2 понесли непоправну втрату та глибокі душевні страждання, і на даний час вони не можуть змиритися зі смертю чоловіка та батька, пережили психологічний стрес, втратили спокій, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який наразі вже є повнолітнім, просять стягнути із відповідача моральну шкоду у розмірі по 75 000 грн. на кожного з них. Крім того, просили стягнути із відповідача ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 грн.

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинського В.С. від 22 липня 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 02 листопада 2023 року справу прийнято до провадження судді та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, повідомлялися належним чином. До позовної заяви додане клопотання про розгляд справи за відсутності позивача ОСОБА_1 та представника позивача.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Швець В.Ю. не з`явився. Від адвоката надійшли письмові пояснення, в яких останній звертав увагу суду на те, що за змістом постанови Головного управління Національної поліції у Київській області від 27 травня 2020 року обрана водієм ОСОБА_3 швидкість руху транспортного засобу відповідала вимогам п. 12.2 ПДР України, складу кримінального правопорушення в його діях не встановлено, у даній дорожньо-транспортній ситуації ОСОБА_3 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху. Звертав увагу суду на те, що у вищевказаній постанові встановлено, що ДТП, яка мала місце 29.12.2019, сталася внаслідок порушення пішоходом ОСОБА_4 вимог п.п. 1.3, 4.1, 4.4, 4.7, 4.14 ПДР України. Крім того, зауважив, що додана представником позивача копія постанови про закриття кримінального провадження від 27 травня 2020 року не містить абзацу 4 арк. 2, в якій зазначено, що при судово-токсилогічному дослідженні в крові трупу виявлено етиловий спирт в концентрації 3,41 %, що при житті могло відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння. З урахуванням вищенаведеного, а також враховуючи те, що причиною ДТП стала груба необережність потерпілого, який знехтував правилами безпеки руху, перебував у нетверезому стані, представник відповідача вважає, що заявлений розмір моральної шкоди є явно завищеним. Крім того, позивачам страховиком вже здійснено страхове відшкодування моральної шкоди, розмір котрої відповідач вважає достатнім. З цих підстав, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі та розглядати справу без участі відповідача та його представника.

Обставини справи, що встановлені судом

Відповідно до постанови Слідчого управління Головного управління національної поліції в Київській області від 27 травня 2020 року, належним чином завірена копія якої надійшла на запит суду, 28 грудня 2019 року приблизно о 18 годині 20-30 хвилин на проїздній частині автодороги сполученням Київ-Чернігів, в межах населеного пункту с. Скибин Броварського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухаючись по лівій смузі для руху в бік міста Києва, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебігав проїздну частину справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля у невстановленому для цього місці.

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 02 січня 2020 року Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Скибин Броварського району Київської області, про що вчинено відповідний актовий запис № 04.

З вищевказаної постанови від 27 травня 2020 року видно, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи 04/652 від 30 січня 2020 року встановлено, що смерть ОСОБА_4 настала від поєднання черепно-спинномозкової травми у вигляді перелому кісток черепа, обличчя та шийного відділу хребта, розмізкування головного та спинного мозку. В момент первинного контакту із автомобілем потерпілий знаходився у вертикальному положенні, був повернутий лівою боковою поверхнею тіла до автомобіля, що рухався. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупу виявлено етиловий спирт в концентрації 3,41 %, що при житті могло відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння.

Згідно постанови Слідчого управління Головного управління національної поліції в Київській області від 27 травня 2020 року дорожньо-транспортна пригода 28 грудня 2019 року сталася внаслідок порушення пішоходом ОСОБА_4 вимог пунктів 1.3, 4.1, 4.4, 4.7, 4.14 Правил дорожнього руху України. При цьому відповідність дій учасника дорожнього руху - водія автомобіля марки Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимогам Правил дорожнього руху України під час досудового розслідування повністю досліджено та встановлено, що останній не мав технічної можливості своїми діями уникнути наїзду на пішоходів в даній дорожній ситуації яка склалася. Дії ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній обстановці яка склалася відповідають встановленим технічним вимогам Правил дорожнього руху України. З наведених вище підстав, кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрито згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення.

Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована у ТОВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО5779812 (а.с. 30).

25 травня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , звернулися через представника ОСОБА_7 ,., до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі ОСОБА_6 , дружина загиблого ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , син загиблого ОСОБА_4 , отримали страхове відшкодування пов`язане із моральною шкодою у розмірі 12 519 грн. на кожного.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина перша статті 1187 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною п`ятою статті 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі статтею 1193 ЦК України зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність.

Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди, та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Відсутність обвинувального вироку чи наявність постанови слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи не звільняє відповідача від обов`язку доказування своєї невинуватості.

Крім того, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено.

У постанові від 06 липня 2022 року у справі № 442/3107/21 за позовом про стягнення страхового відшкодування, у зв`язку з понесеними витратами на поховання, Верховний Суд, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення позову, не погодився з висновком судів про те, що відсутність у водія технічної можливості уникнути ДТП є непереборною силою, та зазначив, що ДТП відбулася за обставин, коли автомобіль наїхав на пішохода, який перебував у горизонтальному положенні в непередбачуваному для цього місці в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що останній допустив необережність через нехтування Правилами дорожнього руху. Груба необережність потерпілого, яка сприяла виникненню або збільшенню шкоди, залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини), відповідно до частини другої статті 1193 ЦК України може бути підставою для зменшення розміру відшкодування шкоди.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, відповідно до постанови Слідчого управління Головного управління національної поліції в Київській області від 27 травня 2020 року пішохід ОСОБА_4 допустив необережність через нехтування Правилами дорожнього руху, здійснюючи перехід в непередбачуваному для цього місці в стані сильного алкогольного сп`яніння. Таким чином, потерпілий ОСОБА_4 своїми діями допустив грубу необережність та сприяв виникненню шкоди.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи грубу необережність потерпілого ОСОБА_4 , що й стала причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28 грудня 2019 року, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування завданої шкоди.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині стягнення із ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі по 50 000 грн. на користь кожного із позивачів.

Щодо судових витрат

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи видно, що позивачу ОСОБА_1 надавалася правова допомога адвокатом Лабик Р.Р. згідно Договору про надання професійної правничої допомоги №:10.02.2022-Ц/150 від 10 лютого 2022 року.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) від 21 лютого 2022 року вартість наданих послуг адвоката становить 30 000 грн.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У п. 3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Так, представник позивача - адвокат Лабик Р.Р. до позову додав та посвідчив копію постанови Слідчого управління Головного управління національної поліції в Київській області від 27 травня 2020 року, яка не в повному обсязі відповідає належним чином засвідченій копії зазначеної постанови, наданої на запит суду ГУНП в Київській області.

Вищевказаний документ не містить інформації стосовно того, що при судово-токсилогічному дослідженні в крові трупу ( ОСОБА_4 ) виявлено етиловий спирт в концентрації 3,41 %, що при житті могло відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння.

Вказані відомості мають істотне значення для розгляду справи та витребування від ГУНП в Київській області належним чином засвідченій копії зазначеної постанови про закриття кримінального провадження призвело до затягування розгляду справи й свідчить про недобросовісну поведінку представника сторони у справі.

Враховуючи те, що позов задоволено частково, а також недобросовісність дій представника позивача в процесі розгляду справи, суд дійшов висновку про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу та визначає їх у розмірі 10 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 1167, 1168, 1187, 1193 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 79, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса останнього відомого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН