Справа № 202/8437/23
Провадження № 2/202/205/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

26 лютого 2024 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Ситника С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року позивач в особі свого представника - адвоката Мішина М.В. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вироком Слов`янського міськраи?онного суду Донецькоі? області від 16.08.2021 року у справі № 243/6383/21 (провадження № 1-кп/243/704/2021), якии? набрав законноі? сили, відповідача був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч. 3 КК Украі?ни, а саме у порушенні 24 квітня 2021 року під час керування автомобілем «ВАЗ 21086» реєстраціи?нии? номер НОМЕР_1 на автодорозі сполученням «Хрестище-Сидорове» з боку автодороги сполученням «Киі?в-Харків-Довжанське» в напрямку с. Сидорове Краматорського раи?ону Донецькоі? області, на ділянці 3 км + 800 метрів, вимог Правил дорожнього руху Украі?ни, через що він допустив виі?зд за межі проі?зноі? частини автодороги, де скоі?в наі?зд на перешкоду (дерево).

Внаслідок цієї пригоди загинула пасажир автомобіля «ВАЗ 21086» реєстраціи?нии? номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дочкою позивача.

Позивач відзначає, що допущені водієм ОСОБА_2 порушення вимог п. 12.1 та п. 10.1 Правил дорожнього руху Украі?ни знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортноі? подіі? та настанням смерті ОСОБА_3 .

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціі? № 120 від 24.04.2021 ОСОБА_2 перебував у стані гостроі? інтоксикаціі? внаслідок вживання алкоголю.

Діями відповідача, які виявилися у спричиненні смерті ОСОБА_3 , позивачу як матері завдана значна моральна шкода, яка виявилися у душевних стражданнях та яку важко оцінити.

У зв`язку з загибеллю в ДТП дочки вона отримала велику психологічну травму, порушився її душевний стан та уклад життя.

Моральну шкоду оцінює в розмірі 300 000 грн., який має хоча б частково компенсувати ті емоціи?ні страждання, які довелося їй пережити, та витрати, пов`язані з відновленням психологічного стану.

Оскільки станом на дату вищевказаноі? дорожньо-транспортноі? пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ СК «ВУСО» (поліс № 200925490), вона звернулася до зазначеноі? страховоі? компаніі? з приводу відшкодування моральноі? шкоди, заподіяноі? смертю фізичноі? особи, а також витрат на поховання.

Відповідно до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком було виплачено страхове відшкодування моральноі? шкоди, заподіяноі? смертю фізичноі? особи, в розмірі 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, в розмірі 72000 грн.

Отже, оскільки завдана моральна шкода в повному обсязі не відшкодована, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь у рахунок відшкодування моральноі? шкоди, завданоі? смертю ОСОБА_3 , грошову суму в розмірі 228 000 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження.

Судовий розгляд справи був призначений на 23 лютого 2024 року.

Представник позивача - адвокат Мішин М.В. надав заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, в якій зазначив про підтримання позовних вимог та не заперечував проти заочного розгляду справи.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 , який відбуває покарання в Крюковській виправній колонії (№ 29), про розгляд справи був повідомлений належним чином, відзив чи будь-які інші заперечення проти позову не надав, клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від нього не надходило, тому судом розглянуто справу у відсутність відповідача на підставі наявних даних та доказів.

Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню за наступних підстав:

Судом установлено, що вироком Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 16 серпня 2021 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на шість років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п?ять років.

Згідно з вироком суду 24 квітня 2021 року приблизно о 03 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21086» реєстраціи?нии? номер НОМЕР_1 на автодорозі сполученням «Хрестище-Сидорове» з боку автодороги сполученням «Киі?в-Харків-Довжанське» в напрямку с. Сидорове Краматорського раи?ону Донецькоі? області, на ділянці 3 км + 800 метрів, порушив вимоги Правил дорожнього руху Украі?ни, через що допустив виі?зд за межі проі?зноі? частини автодороги, де скоі?в наі?зд на перешкоду (дерево).

Внаслідок цієї пригоди загинула пасажир автомобіля «ВАЗ 21086» реєстраціи?нии? номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В силу частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої з вини відповідача загинула пасажир ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу була застрахована в ПрАт «СК «ВУСО».

07 березня 2023 року мати загиблої - позивач ОСОБА_1 звернулася до ПрАт «СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування, зокрема відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті ОСОБА_3 .

Страховиком був визначений розмір страхового відшкодування моральної шкоди позивачу в розмірі 12 мінімальних заробітних плат у сумі 72 000 грн.

Вирішуючи спір про відшкодування позивачу різниці між страховою виплатою та розміром заподіяної моральної шкоди, суд виходить з того що відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (пункт 2 частини 2 статті 23 ЦК України).

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Згідно з п. 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 27.3. статті 27 цього Закону передбачено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Суд вважає доведеним, що смертю дочки з вини відповідача позивачу завдана моральна шкода.

З урахуванням характеру правопорушення, ступеня вини відповідача, глибини душевних страждань, завданих позивачу діями відповідача, засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди позивачу можливо визначити в межах заявлених позивачем вимог у сумі 300 000 грн.

В даному випадку страховиком відшкодовано позивачу відповідно до пункту 27.3. статті 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у рахунок завданої моральної шкоди 72 000 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 228 000 грн.

На переконання суду, такий розмір моральної шкоди відповідає як душевним стражданням позивача у зв`язку із втратою близької людини, так і майновому стану відповідача, та не є непомірним.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 141 ЦПК України).

Враховуючи, що позивач відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання цього позову, суд присуджує стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір, розмір якого з урахуванням приписів частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з поданням позовної заяви в електронній формі, складає 1824 грн. (2280 грн. х 0,8).

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 228 000 (двісті двадцять вісім тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1824 (одна тисяча вісімсот двадцять чотири) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складаний 26 лютого 2024 року.

Суддя Наталія Марченко