Справа № 948/1940/23
Номер провадження 2/948/106/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.,

за участю: секретаря Ткач Н.М.,

представниці позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Карлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

відповідно до ч. 1 ст. 268 ЦПК України в судовому засіданні 30.04.2024 суд проголосив вступну та резолютивну частину Рішення,-

у с т а н о в и в:

у листопаді 2023 року ОСОБА_3 звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Позов мотивований тим, що позивачка з відповідачем з серпня 2020 перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали разом, як подружжя, і ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Одразу після ОСОБА_5 сина, відповідач запропонував змінити позивачці прізвище на « ОСОБА_6 » та при реєстрації сина ОСОБА_4 , вказати батька дитини зі слів матері. Відповідач з моменту народження обіцяв визнати дитину шляхом подачі заяви до відділу ДРАЦС, однак не зробив цього. Взимку 2022 року фактичні шлюбні відносини були припинені, після чого відповідач припинив допомагати утримувати дитину матеріально, аліментів добровільно не сплачує, відмовився це роботи без рішення суду, але від спілкування з дитиною не відмовляється, продовжує брати участь у вихованні сина. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, а тому має право на утримання від відповідача (а.с. 2-6).

Ухвалою від 13.11.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання. Одночасно залучив до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Карлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 24).

14.12.2023 суд призначив у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручивПолтавському НДЕКЦ МВС України, для вирішення питання про походження дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відповідача. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинив (а.с. 38).

22.02.2024 відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив поновити строк для подачі відзиву та відмовити в позовних вимогах в частині стягнення аліментів на утримання позивачки, та стягнути аліменти на утримання сина в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, але не з дати звернення до суду, а з дати підтвердження факту батьківства, якщо таке буде, посилаючись на те, що він категорично заперечує, що з серпня 2020 року разом із ОСОБА_3 проживали разом та перебували у фактичних шлюбних відносинах, як подружжя, навіть серйозних стосунків у них не було, лише короткочасні зустрічі. Позивачка сама забажала записати дитину на себе, своє прізвище змінила без його згоди. При цьому відповідач зазначає, що дитину любить та приймає участь у вихованні, допомагає морально та матеріально. Щодо аліментів на утримання позивачки зазначає, що не має змоги її утримувати, оскільки його заробітна плата є мінімальною, крім того, він має хронічні захворювання та потребує постійного лікування, обстеження тощо. В установлений законом термін не мав змоги подати відзив, оскільки знаходився на лікуванні та обстежені (а.с. 47-50).

29.02.2024 до суду надійшов висновок експерта та своєю ухвалою від 01.03.2024 суд поновив провадження у справі (а.с. 78).

02.04.2024 через систему «Електронний суд» від представниці позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення позовних вимог, якою позивачка просить внести зміни до актового запису № 29 від 13.05.2021 про народження ОСОБА_2 відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 92-93).

Ухвалою від 04.04.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Також у підготовчому засіданні суд прийняв до розгляду заяву про збільшення позовних вимог та відзив на позов відповідача (а.с. 100).

У судовому засіданні представниця позивачки позовну заяву та заяву про збільшення позовних вимог підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, покликаючись на те, що експертизою встановлено, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_4 , аліменти, які позивачка просить стягнути з відповідача є мінімальними, натомість відповідач не надав доказів систематичних витрат на лікування.

Відповідач позов визнав частково з підстав, викладених у відзиві на позов, зокрема, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивачки та стягнути аліменти на утримання дитини з дати підтвердження його батьківства. Пояснив, що позивачка тривалий час не подавала позов, бо отримувала допомогу від держави та від нього, він не може надати доказів понесених витрат на лікування, оскільки чеки не збереглися, водночас надані ним медичні документи свідчать про наявність в нього хронічних хвороб, лікування яких потребує коштів.

Представник Карлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання не з`явився, начальник відділу надіслала заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с.86 ).

Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Полтава Полтавської області народився ОСОБА_2 , батьком якого записаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_3 (а.с. 8).

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 6 від 24.10.2023 відомості про батька в актовому записі про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 9).

Згідно з довідкою № 1389 від 25.10.2023 ОСОБА_3 працює в КНП «Машівська лікарня» Машівської селищної ради Полтавської області на посаді сестри медичної кабінету профілактичних оглядів з 09.07.2019 і по цей час. 16.06.2021 по 05.05.2024 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с. 14).

Згідно з довідкою Центру по нарахуванню та здійсненню соцвиплат у Полтавській області ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Машівське УСЗН і отримує державну допомогу малозабезпеченим сім`ям з травня 2023 року по жовтень 2023 року у розмірі по 6194,82 грн щомісяця (а.с. 15).

Також ОСОБА_3 отримує допомогу на 1 дитину одиноким матеріям з травня 2023 року по жовтень 2023 року у розмірі по 628,98 грн щомісяця та щомісячну одноразову допомогу при народження 1-єї дитини з травня 2023 року по жовтень 2023 року у розмірі по 860,00 грн щомісяця (а.с. 15, 17).

Відповідач ОСОБА_2 працює в КНП «Машівська лікарня» Машівської селищної ради Полтавської області на посаді брата медичного стаціонару та з 01 жовтня 2022 року по 30 вересня 2023 року отримав дохід у загальному розмірі 232 713,27 грн, та за період з 01.10.2023 по 29.02.2024 року 89 400,33 грн (а.с. 16).

З наданих відповідачем документів убачається, що ОСОБА_2 має ряд хронічних захворювань: ураження попереково-крижових корінців, ураження шийних хребців, остеохондроз хребта; деформуючий спондильоз, спондилоартроз в поперековому відділі хребта (а.с.51-66), у зв`язку з чим періодично проходить обстеження та лікування.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/117-24/977-БД від 22.02.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічним батьком ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Полтава. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічним батьком ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Полтава, ймовірність даної події складає 99,9999% (а.с. 68-74).

Згідно із частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення на підставі статті 128 СК України факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (постанова Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18).

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_2 батьком малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідно про внесення таких змін до актового запису.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Оскільки дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, натомість мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання та виховання дітей, відповідач доказів надання допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надав, має молодий вік та працює, а тому суд уважає що з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає розміру аліментів, визначеному ч. 5 ст. 183 СК України, а також з урахуванням стану здоров`я відповідача, який має ряд хронічних хвороб, аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку до досягнення сином ОСОБА_4 трьох років.

Саме такий розмір аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав малолітньої дитини сторін, обов`язок по утриманню якої покладений також і на відповідача, та захистом прав останнього.

При цьому, розглядаючи доводи відповідача про стягнення аліментів з часу встановлення експертизою батьківства, суд зазначає, що згідно з вимогами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а право дитини на аліменти закріплено за нею з народження.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути сплачений останньою судовий збір у розмірі 1073,60 грн за позовну вимогу про визнання батьківства, витрати на проведення експертизи в розмірі 18 671,68 грн (а.с.1,109,110), а також на користь держави в розмірі 1073,60 грн за вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачка надала ордер на надання правничої допомоги адвокатом Король Т.В., договір про надання правової допомоги від 26.10.2023 року з адвокатом Король Т.В., за яким встановлено фіксований розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; акт приймання-передачі фактично виконаних робіт від 29.04.2024 та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 29.04.2024 на суму 6500,00 грн(а.с.18-20,111,112).

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд уважає що визначений позивачкою до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу являється співмірним і пропорційним об`єму здійсненої роботи та наданих послуг, складності справи, а витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в повному обсязі.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 76-81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Карлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Внести відомості до актового запису № 29 від 13.05.2021, зареєстрованого Машівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 листопада 2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 листопада 2023 і до досягнення сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трьох років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_3 в розмірі 1073, 60 грн, витрати на проведення експертизи в розмірі 18 671,68 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1073,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Карлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), місцезнаходження: вул. Полтавський шлях, 54, м. Карлівка Полтавської області, .

Повний тест Рішення складений 30.04.2024.

Суддя С. М. Косик