УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко О.О. розглянула матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов?язання вчинити дії, скасування провочину, визнання правочинів фраудаторними

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва із заявою до відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій просив:

-звернутися з міжнародним запитом до компетентних органів Федеративної Республіки Німеччини з метою встановлення актуального місця перебування та адреси, правового статусу перебування, верифікації розташування громадянки України ОСОБА_2 ;

-прийняти рішення про безумовне повернення примусово вилученого майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 , згідно переліку додаток 2 (майно підлягає безумовному поверненню в натурі законному власнику ОСОБА_1 );

-скасувати правочин зі зміни реєстрації неповнолітньої особи - ОСОБА_1 , поновити реєстрацію ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-визнати правочини з придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 , фраудаторними і такими, що підлягають частковій зміні умов договору, а саме: визнання майнового права на квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю родини ОСОБА_1 , а саме: дружина ОСОБА_2 50% та чоловік ОСОБА_3 50%;

-зобов?язати відповідачку ОСОБА_5 в подальшому особисто приймати участь в розгляді справи, встановити, що відсутність позивача на засіданні перешкоджає розгляду позову;

-прийняти відомості про вимогу до ОСОБА_2 про повернення нею матеріальних цінностей примусово вилучених нею 08 листопада 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_1 п.3 та встановити, що вимога виконана в установлений термін позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (ч.1, ч.2 ст.19 ЦПК України).

Так, подана позивачем заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Викладені позивачем позовні вимоги у п.2, згідно прохальної частини позовної заяви, не є позовними вимогами.

Суд, не встановлює місце проживання, перебування осіб (сторін по справі), а лише перевіряє його, відповідно до ч.6 ст.187 УПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Із змісту п.2 позовної заяви вбачається, що він не є позовною вимогою, а фактично має характер клопотання, яке не оформлено, відповідно до норм ЦПК України.

У п.3 позовних вимог, згідно прохальної частини позовної заяви не зазначено індивідуальних ознак майна, яке позивач просить повернути, а також відсутній їх перелік у прохальній частині позовної заяви, а також, взагалі, не надано доказів існування майна.

Відповідно до ч.1 ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Із прохальної частини поданої позивачем позовної заяви вбачається, що позивачем об?єднані вимоги, які підлягають розгляду в порядку КАС України та ЦПК України, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.4 ст.188 ЦПК України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;(п.2 ч.1 ст.19 КАС України).

Відповідно до ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Як вбачається із поданої ОСОБА_1 позовної заяви, спір виник фактично щодо неправомірного зняття останнього ( ОСОБА_1 ) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням зазначеного позовна вимога п.4 прохальної частини позовної заяви, відноситься до сфери публічно - правових спорів і підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Пункт 5 прохальної частини позовної заяви є неконкретизованим, так як позивачу необхідно уточнити, який саме, на його думку правочин необхідно визнати фраудаторним (число, місяць та рік його вчинення); сторони договору, а також надати його копію.

Крім того, у п.5 ОСОБА_1 просить визнати майно, а саме: кв. АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю родини ОСОБА_1 ОСОБА_2. , ОСОБА_3 - відповідачі по справі), однак, до суду не надано доказів, що дані особи ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) уповноважили позивача на звернення до суду з даними позовними вимогами в їх інтересах.

Шостий пункт прохальної частини позовної заяви не є позовною вимогою, а фактично має характер клопотання, яке не оформлено, відповідно до норм ЦПК України.

Також, пункт 7 прохальної частини позовної заяви є неконкретизованим, оскільки, незрозуміло в чому саме полягає вимога щодо прийняття відомостей про вимогу до ОСОБА_2 про повернення нею матеріальних цінностей.

Майже кожна позовна вимога, яка зазначена позивачем у позовній заяві є нечіткою (неконкретизованою); кожна позовна вимога складається з декількох позовних вимог, які не можуть бути об?єднані до спільного розгляду, так як це суперечить положенням ч.1 ст.188 ЦПК України.

Із позовної заяви вбачається, що позивачем об?єднано позовні вимоги майнового та немайнового характеру.

Ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна ( п.2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ).

За аналізом наведених правових норм, суддя вказує на те, що зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов?язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки, щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно з визначеною у них дійсною вартістю майна, а також дійсна вартість майна може підтверджуватись висновком суб?єкта оціночної діяльності.

Так, позивачем заявлено вимогу про визнати правочинів з придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 , фраудаторними, однак, на підтвердження вартості спірного нерухомого майна жодних доказів суду надано не було.

Відповідно до ст. 2 Закону України " Про судовий збір ", платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України " Про судовий збір " ).

З 01 січня 2024 року, згідно із Законом України " Про Державний бюджет України на 2024 рік " прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028, 00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України ?Про судовий збір?, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України " Про судовий збір ", за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного позивачу необхідно надати звіти про оцінку вартості спірного нерухомого майна (станом на момент звернення до суду з вищезазначеним позовом), та з урахуванням встановленої вартості об?єкту нерухомого майна, здійснити розрахунок ставки судового збору, відповідно до ЗУ ?Про судовий збір? та здійснити оплату судового збору за вимогу п.5 майнового характеру, про що надати суду оригінали квитанцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України " Про судовий збір ", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211, 20 грн.).

З урахуванням викладеного, позивачу необхідно надати нову редакцію позовної заяви (усунивши усі вищезазначені судом недоліки ), чітко визначити заявлені ним позовні вимоги; визначити ціну позову, кількість вимог немайнового характеру, які в послідуючому оплатити судовим збором, відповідно до їх кількості; визначити вимоги, які можуть бути об?єднані для спільного розгляду в межах однієї позовної заяви ( ст.188 ЦПК України).

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/Шевченк.р-н/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача UA0026011 Код класифікації доходу бюджету 22030101 Призначення платежу *.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Враховуючи те, що позивач не позбавлений можливості усунути викладені зауваження, суд відповідно до ст. 185 ЦПК України, вважає вірним залишити заяву без руху і надати ОСОБА_1 строк для виправлення зазначених в ухвалі суду недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ст.185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов?язання вчинити дії, скасування провочину, визнання правочинів фраудаторними - залишити без руху та надати йому строк для виправлення зазначених в ухвалі суду недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною і повертається стороні заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: