У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2024 Справа №607/18848/24 Провадження №2-н/607/2399/2024

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., розглянувши заяву комунального підприємства «Тернопільводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И Л А:

Представник комунального підприємства «Тернопільводоканал» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житловокомунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Статтею 163 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, порушення вимог якої має наслідком відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 4 ч. 3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, у своїй заяві представник комунального підприємства «Тернопільводоканал» просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованостіза послуги з водопостачання та водовідведення за період з жовтня 2022 року по липень 2024 року у сумі 6885,51 грн., плату за абонентське обслуговування в розмірі 630 грн, інфляційні нарахування в розмірі 360,30 грн.; нарахування 3% річних за користування чужими коштами в розмірі 146,02 грн

Одночасно до заяви додано розрахунок ціни позову з жовтня 2022 року по липень 2024 року, з якого вбачається, що вартість наданих боржникам послуг за вказаний період становить 6885,51 грн.

У той же час боржники за даний період сплатили 4978,00 грн. При цьому, у заяві про видачу судового наказу зазначено, що оплачена боржниками сума зарахована на погашення уже наявної у боржників заборгованості за попередній період (сальдо початкове).

Разом з тим, докази на підтвердження наявності заборгованості за попередній період заявник до заяви про видачу судового наказу не додав.

Також в обґрунтування заявленої до стягнення суми заявник зазначив, що сума платежів, здійснених у періоді з жовтня 2022 року по липень 2024 року, зарахована стягувачем на підставі абз. 2 п. 35 Публічного договору.

Так, абз. 2 п. 35 Публічного договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначає, що у разі коли споживачем не визначено розрахунковий період або коли є заборгованість за попередній період за зазначений споживачем період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в розрахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності, а у разі відсутності такої заборгованості - в рахунок майбутніх платежів споживача починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу.

Аналіз вказаного вище положення Публічного договору свідчить про те, що зарахування виконавцем платежу споживача за попередній період можливе у двох випадках: 1) у разі коли споживачем не визначено розрахунковий період; 2) у разі коли споживачем визначено розрахунковий період, однак за зазначений споживачем період виникла переплата.

Разом з тим, зазначаючи про застосування у даному випадку положення, передбаченого абз. 2 п. 35 Публічного договору, заявник не конкретизував, який саме з двох можливих варіантів зарахування виконавцем платежу споживача за попередній період використовувався у конкретному випадку, тобто не вказує про обставини, які свідчать про те, чи споживачем не визначений розрахунковий період, чи визначено розрахунковий період, однак за зазначений споживачем період виникла переплата. Так само заявником не надано доказів на підтвердження таких обставин, зокрема, відповідних платіжних документів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

На підставі викладеного, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України доходжу до переконання, що у видачі судового наказу за заявою комунального підприємства «Тернопільводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення слід відмовити.

Крім цього, роз`яснюю, що відмова у видачі судового наказу за встановленої вище підстави не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 165167, 258261, 353355 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні заяви комунального підприємства «Тернопільводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення відмовити.

Копію даної ухвали надіслати представнику комунального підприємства «Тернопільводоканал».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на дану ухвалу подається до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Тернопільського

міськрайонного суду Герчаківська О.Я.