Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/4055/24
Провадження № 2/644/2378/24
21 листопада 2024 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Бугери О.В.,
За участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,
За участю позивача ОСОБА_1 ,
Представника позивача адвоката Склярук Т.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання №1 Орджонікідзевського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, 3-я особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради,-
Позивачем, 28.05.2024 року, до суду подано відповідний позов. Позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо їх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування позову зазначив, що вони є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6 . Діти проживають з ним, шлюб між ним та відповідачкою розірваний, він не чинив та не чинить перешкоди відповідачці у спілкуванні з дітьми. З його боку для дітей створені всі умови для розвитку, навчання. Відповідачка проживає окремо, ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованість в їх подальшій долі, не піклується про їх фізичний, духовний розвиток, навчальною підготовкою до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням. З відповідачки було стягнуто аліменти, але оплата нею не проводилась, жодного разу, виникла значна заборгованість. Вважав, що відповідачка ухиляється від участі у виконанні своїх батьківських обов`язків, впродовж тривалого часу, а тому є підстави для позбавлення її батьківських прав.
В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив позов задовольнити, суду пояснив, що він перебував із відповідачкою в шлюбі, з 2018 року вони припинили проживати спільно, він став проживати окремо, з ним пішов і старший син. А в 2019 році він забрав до себе і молодшого сина, оскільки дитина недоїдала, була неохайна, відповідачка за ним не слідкувала. Фактично 6 років він самостійно, за допомогою його матері, бабусі дітей, опікується синами. Вирішує всі питання утримання, лікування дітей. Старший син періодично зустрічає відповідачку у дворі будинку, або заходить до неї на ринку, де вона працює, але допомоги вона не надає, цікавості в його успіхах не проявляє, а з молодшим сином взагалі майже не спілкується, інколи дитина сама їй телефонує, оскільки бажає спілкування, але зворотнього зв`язку не має. Хлопці навчаються у закладах освіти, збирав до школи він їх самостійно, заборгованість по аліментах значна, жодного разу аліменти не сплачувала відповідачка, старшому сину інколи дає при зустрічі якісь кошти. Просив позбавити відповідачку батьківських прав, оскільки фактично вона відсутня в житті дітей. Також повідомляв, що позбавлення батьківських прав не є потребою подальшого звільнення від мобілізації, оскільки він вже має відтермінування внаслідок хвороби матері.
Представник позивача доводи позивача підтримала, зазначила, що відповідачка самоусунулась від участі в житті дітей, не цікавиться станом їх здоров`я, їх розвитком, не приймає участі в їх утриманні. Вважала, що є всі підстави для позбавлення її батьківських прав, органом опіки також прийнято рішення щодо доцільності позбавлення прав відповідачки. Звертала увагу, що відповідачка отримала копію позовної заяви, запрошувалась до органу опіки, та якщо б мала зацікавленість у розгляді даного питання то прибула б до суду та служби. Вважала, що такі пасивні дії свідчать про самоусунення від участі в житті дітей.
Представником Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради подано до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та відповідне рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та дату розгляду справи була повідомлена за місцем реєстрації, шляхом надіслання судової повістки. Копія позовної заяви з додатками та судова повістка на підготовче засідання були отримані особисто відповідачкою. В подальшому, судові повістки повертались поштовим відділенням із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою", відзиву на позовну заяву, заяв про відкладення розгляду справи відповідачка не подавала, до суду не прибула.
Враховуючи думку позивача, представника позивача, що суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідачки, заочно.
Суд, вислухавши доводи позивача, його представника, думку дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства». За змістом статей 11, 18 вказаного Закону кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. У відповідності зі ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. Дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності зі ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Підстави для позбавлення батьківських прав чітко передбачені нормами ст.164 СК України. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.
Сторони у справі перебували в шлюбі з 06.06.2008 року по 12.09.2022 року. Шлюб був розірваний відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 12.09.2022 року, що підтверджується відповідною копією рішення суду. Рішення набрало законної сили.
Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наданими копіями свідоцтв про народження.
З відповідачки на користь позивача на утримання дітей відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 10.02.2023 року стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 30.09.2022 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 18.04.2024 року, за адресою АДРЕСА_1 , в квартирі проживають позивач, ОСОБА_7 , що є власницею житла, бабуся дітей, а також діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Між членами родини склались добрі, довірливі стосунки, діти мають в квартирі окремі спільні місця, куточок для організації навчального процесу, одяг, взуття по сезону.
Відповідно до довідки КЗ «Харківський ліцей №26» ХМР від 13.03.2024 року №128, ОСОБА_3 , дійсно навчається у 9-А класі, успіхами хлопця з 5 класу цікавиться лише батько, мати за час навчання в телефонному режимі або іншим доступним способом шкільним життям сина не цікавилась, на батьківські збори не з`являлась.
Відповідно до довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №280» ХМР від 06.03.2024 року №8/02-25, ОСОБА_4 , дійсно був вихованцем закладу з 01.09.2020 року по 31.08.2022 року, зі слів вихователя групи упродовж періоду перебування дитини в закладі, приводили дитину до закладу, відвідували батьківськи збори, брали участь у вирішенні питань навчання та виховання лише батько та бабуся, мати за цей час в телефонному режимі або іншим доступним способом життям сина не цікавилась, до закладу не з`являлась.
Відповідно до довідки КЗ «Харківська гімназія №88» ХМР від 06.03.2024 року №01-40/55, ОСОБА_4 , навчається у закладі освіти з 31.08.2022 року, за період навчання вихованням дитини займається батько дитини, приймає активну участь у шкільному житті, школи, займається вихованням хлопчика, утриманням дитини, забезпечує всебічний розвиток дитини. Мати дитини, за місцем навчання не з`являлась, батьківські збори не відвідувала, навчанням і вихованням дитини не цікавилась, про характер стосунків між матір`ю та дитиною у закладі освіти нічого не відомо.
З інформації наданої КНП «Міська дитяча поліклініка № 16» Харківської міської ради встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебувають на обліку у закладі, декларація про вибір лікаря, укладена з лікарем-педіатром, для проведення медичних оглядів та профілактичних щеплень діти відвідували лікарів у супроводі матері, батька, бабусі, під час хвороби перебували вдома з батьками, які здійснювали за ними догляд, а з травня 2019 року звернень матері дітей стосовно стану здоров`я у закладі не зареєстровані.
В судовому засіданні було заслухано думку неповнолітнього ОСОБА_3 щодо поданого позову, останній пояснив, що він підтримує повністю рішення батька. Зазначав, що з батьком проживає з моменту навчання у 5 класі. Після того, як батьки припинили проживати спільно вони деякий час з братом жили у мами, але вона не готувала, не доглядала за ними, вони ходити до бабусі, брали їсти, також, якщо маму хтось образив вона свій гнів виміщала на них, були випадки коли застосовувала фізичне насильство, тому він зібрав речі та пішов до батька, потім забрали й брата. З мамою спілкується не часто, коли йде через ринок, де вона працює, заходить до неї, інколи просить кошти, але вона може дати гривень 50, один раз подарувала телефон, який їй подарували. Інколи мати бачить у дворі. Казав про свої наміри вступати до навчального закладу та потребу в підготовці, але мама лише обіцяє, але нічого не виконує. Молодший брат скучає за мамою, але вона йому не дзвонить, після того як йому купили телефон він сам її набирає, але спілкування коротке, вона не намагається з малим зустрітись. Також зазначив, що дуже часто при спілкуванні відчуває запах алкоголю від мами, вона вживає після роботи. Всіма питаннями їх життя опікується батько та бабуся, всі речі, продукти, купують вони, мама вітає з днем народження по телефону, але подарунків не дарувала, зустрічі не пропонує, батько не перешкоджає, де проживають знає, є образа на маму, особливо сумує і ображається брат.
Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до наданого суду висновку Департаменту служб у справах дітей від 06.09.2024 року за №331, визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд дослідивши всі обставини у справі, погоджується із висновком Департаменту оскільки він є обґрунтованим та прийнятим після дослідження всіх обставин справи, ОСОБА_2 запрошувалась на засідання Департаменту, але не з`явилась, пояснень, чи документів не надала, з приводу встановлення їй порядку спілкування з синами, усунення перешкод у спілкуванні до Департаменту не зверталась, доказів щодо виконання нею обов`язків по відношенню до дітей не надала.
З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що враховуючи поведінку матері дітей, відсутність будь-якої участі в житті дітей починаючи з 2019 року, те, що відповідачка не проявляє зацікавленості в розгляді даної справи, не надавала своїх доводів чи заперечень, думку дитини Данили, висновок органу опіки, вимоги позову підлягають задоволенню, таке рішення буде відповідати інтересам дітей.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст.ст. 6, 19, 141, 150, 155, 157, 164, 165 СК України, ст.ст. 10, 12, 81, 95, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, 3-я особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради,- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1221 (одну тисячу двісті двадцять одну) гривню 20 копійок.
Повний текст рішення виготовлений 21.11.2024 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути оскаржено в Харківському апеляційному суді протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Головуючий: суддя О.В. Бугера