Справа № 944/479/22 Головуючий у 1 інстанції: Матвіїв І.М.
Провадження № 22-ц/811/3199/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м.Львів

Справа № 944/479/22

Провадження № 22ц/811/3199/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Фермерського господарства «Обрій-С» на рішення Яворівського районного суду Львівської області, ухвалене у м.Яворові 18 вересня 2023 року у складі судді Матвіїва І.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ФГ «Обрій-С» про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

встановив:

3 лютого 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ФГ «Обрій-С» про витребування майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй (позивачу) на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 1,4738 га. з кадастровим номером :04:000:0335 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на якій знаходяться багаторічні насадження - кущі чорної смородини. На даний час земельна ділянка безпідставно перебуває у користуванні відповідача, оскільки будь - яких договорів оренди на цю ділянку з ФГ «Обрій-С» вона не укладала. В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію права оренди ФГ «Обрій-С» земельної ділянки площею 1,4738 га з кадастровим номером :04:000:0335. Вказує, що 14 квітня 2021 року, вона (позивач) звернулася до ФГ «Обрій-С» щодо звільнення від насаджень належної їй на праві власності земельної ділянки до 20 квітня 2021 року. Однак ФГ «Обрій-С» відмовилось звільнити земельну ділянку та поінформувала, що така ділянка використовується на правах оренди та згідно чинного законодавства земельна ділянка звільняється після збору урожаю. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на власному тракторі прибув на земельну ділянку та мав намір переорати її. В цей час на спірну земельну ділянку з`явився син керівника ФГ «Обгій-С», ОСОБА_4 , який погрожував фізичною розправою, перешкоджав обробляти земельну ділянку, мотивуючи це тим, що ця земельна ділянка належить ФГ «Обрій-С». В цей день вона (позивач) звернулася до Яворівського РВП із проханням притягнути до відповідальності ОСОБА_4 за протиправні дії. Просить позов задовольнити.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2023 року позов задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння ФГ «Обрій-С» на користь ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,4738 га з кадастровим номером :04:000:0335, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яворівської міської ради (колишня територія Смолинської сільської ради) Яворівського району Львівської області. Проведено розподіл судових витрат.

Рішення суду оскаржує ФГ «Обрій-С». Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Вказує, що спірна земельна ділянка не є окремим об`єктом нерухомого майна, а частиною господарського двору ФГ «Обрій-С». Об`єкти нерухомості сільськогосподарського призначення, а саме будівлі і споруди знаходяться у с.Смолин на території господарського двору та машинно-тракторного парку. Вказана земельна ділянка була виділена колгоспом «Авангард» під розміщення та обслуговування сільськогосподарської споруди - літнього прифермерського табору утримання та випасання великої рогатої худоби і знаходиться на відтані 5 метрів від корівника чотирьохрядного. Територія спірної земельної ділянки, на якій розміщений літній табір ВРХ, повністю огороджена, по периметру обсаджена вербою та обладнана електропастухом. Зазначає, що вищевказана земельна ділянка використовується фермерським господарством подвійно: з весни по липень - як ягідник з червоною та чорною смородиною, а після збору урожаю і до пізньої осені - як табір випасання і утримання ВРХ за його цільовим призначення. Вказує, що ФГ «Обрій-С», що є правонаступником СФГ «Обрій», створено у відповідності до Закону України «Про селянське (фермерське господарство). Рішенням Загальних зборів СВГВ «Авангард» спілку «Авангард» ліквідовано, майнові та земельні паї їх власників передано в оренду діючому вже в той час у с. Смолин СФГ «Обрій». Відповідно до даного рішення зборів на баланс СФГ «Обрій» було передано основні засоби, оборотні кошти, незавершене будівництво, дебіторську і кредиторську заборгованість. Стверджує, що ОСОБА_2 отримала право на спадщину на земельну ділянку (пай) після смерті батька ОСОБА_5 у розмірі 1,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). Вважає незаконним виділення оскаржуваної земельної ділянки під земельний пай ОСОБА_2

22 лютого 2024 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подав до Львівського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_5 у виді земельної частки (паю) розміром 1,68 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності Фермерського господарства «Обрій», розташованого у селі Смолин Яворівського району Львівської області і належить спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0176137, виданого Яворівською райдержадміністрацією 2 квітня 2002 року на підставі рішення Яворівської райдержадміністрації №431 від 22 серпня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрів сертифікатів на право на земельну частку (пай) 2 квітня 2002 року за №70, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Яворівської ДНК Вахулою О.В. та зареєстровано в реєстрі за №2469.

Рішенням №702 Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області від 29 березня 2019 року надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,68 га в умовах кадастрових гектарах для передачі у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель майнового фонду, що знаходиться на території Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області.

ОСОБА_2 звернулася до ФОП ОСОБА_6 із заявою, у якій просила виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області.

На підставі заяви ОСОБА_2 та долучених документів, ФОП ОСОБА_6 було виготовлено технічну документацію на спірну земельну ділянку з визначенням межових знаків та кадастрового номера, що підтверджується технічною документацією.

Рішенням №1118 Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області від 24 липня 2020 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області (за межами населеного пункту) та передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області (за межами населеного пункту) площею 1,4738 га (кадастровий номер :04:000:0335).

З інформаційної довідки №295515673 від 21 січня 2022 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,4738 з кадастровим номером :04:000:0335.

14 квітня 2021 року ОСОБА_2 зверталасям листом до представника ФГ «Обрій-С» Жук Г.М., у якому просила звільнити її земельну ділянку від насаджень кущів, оскільки має намір використовувати цю земельну ділянку в особистих цілях для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Листом від 19 квітня 2021 року ФГ «Обрій-С» відмовлено у звільненні спірної земельної ділянки від насаджень з посиланням на те, що земельна ділянка перебуває в користуванні ФГ «Обрій-С».

Оскаржуване рішення мотивовано наступним.

Згідно з ч.1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч.3, ч.4, ч.10 цієї норми сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Статтею 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України).

Тлумачення наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 20 серпня 2020 року по справі № 599/340/16-ц, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Умовами для задоволення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права власника (володільця).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є власником вказаної земельної ділянки, яка перебуває у користуванні відповідача, який вирощує на даній земельній ділянці кущі чорної та червоної смородини та таким чином чинить перешкоду позивачу у користуванні належній їй на праві приватної власності земельній ділянці.

При вирішенні цього спору колегія суддів також зазначає наступне.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статей 316-319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності складають права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на розсуд власника, якщо такі дії не суперечать закону.

Власник має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає йому користуватися і розпоряджатися своїм майном, зокрема, у судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні її права власності щодо спірної земельної ділянки. Цю обставину не заперечує відповідач, який не визнає права позивача на зазначену земельну ділянку.

Разом з тим, належить зазначити, що право власності позивача на спірну земельну ділянку підтверджене належними доказами, не скасоване у встановленому порядку.

Відтак, належить зробити висновок, що право позивача є порушеним і підлягає судовому захисту.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.

22 лютого 2024 року, 2 квітня 2024 року, 11 квітня 2024 року та 18 квітня 2024 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подавав клопотання про розподіл судових витрат. До таких клопотань були долучені акти приймання-передачі адвокатських послуг та квитанції до прибуткового касового ордера.

Відповідно до ч.1 і ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв`язку з наданням правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, та долучив детальний опис виконаних робіт.

Докази понесених витрат на професійну правничу допомогу подані у строки та в порядку, визначені ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення судових витрат не подано.

Колегія суддів, оцінюючи надані на підтвердження витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу докази, приходить до висновку про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги позивачу, в розмірі 10 000 грн. При цьому суд враховує необхідність таких витрат та їх співмірність із наданим обсягом правничої допомоги та складності справи.

Керуючись: ст. ст. 133, 137, 141, 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Обрій-С» залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з Фермерського господарства «Обрій-С» (81010, с.Смолин, вул. Шевченка, 1, Яворівського району Львівської області, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 10 000 (десять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено квітня 2024 року.

Головуючий -______________________Т.І.Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк