Справа № 464/2849/24
пр.№ 2-о/464/117/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Шманько О.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява обґрунтована тим, що у 17 березня 2022 року вона виїхала з м. Маріуполь на підконтрольну територію України, однак її сестра ОСОБА_2 та син сестри ОСОБА_3 залишились в м. Маріуполь. Місто перебувало під постійними обстрілами окупантів, мобільний зв`язок був відсутній. 13 квітня 2022 на вул. Новоросійській біля лікарні Залізничників в Приморському районі у м. Маріуполь Донецької області, що є тимчасово окупованою територією України, під час артилерійського обстрілу з боку військових російської федерації загинула її сестра ОСОБА_2 , отримавши важкі поранення. 17 квітня 2022 року на АДРЕСА_1 від кулі снайпера загинув племінник заявниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тіло останнього протягом чотирьох діб знаходилось на вулиці та було вивезене в невідомому напрямку. На час смерті сестри ОСОБА_2 та племінника ОСОБА_3 державні органи в м. Маріуполь Донецької області не працювали, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану було неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. 16.01.2023 звернулась з заявою до відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області про загибель сестри ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 у м. Маріуполь Донецької області під час активних бойових дій після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України. Відповідно до її звернення зареєстроване кримінальне провадження №0000054 від 16.01.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України. Кримінальне провадження триває та знаходиться в провадженні Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях. Окрім цього, звернулась до Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції з заявою про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_2 та племінника ОСОБА_3 , однак у видачі таких документів їй відмовлено. Отримати лікарське свідоцтво про смерть чи фельдшерську довідку про смерть ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неможливо, що виключає державну реєстрацію смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про їх смерть. Встановлення факту смерті сестри та племінника має для заявниці юридичне значення, оскільки є необхідним для отримання свідоцтва про смерть останніх.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заяву підтримала з підстав, що в такій викладені. Додатково зазначила, що сусіди, які перебували на тимчасово окупованій території, розповіли дочці ОСОБА_2 про смерть останньої та її сина ОСОБА_3 , яка в свою чергу розповіла дочці заявниці, яка розповіла їй. Востаннє спілкувалась із сестрою 05 березня 2022 року, а племінником у лютому 2022 року. Точної дати смерті останніх заявниці не відомо, такі вказала приблизно, адже спершу загинула ОСОБА_2 , син якої ОСОБА_3 розповів сусідам про відсутність матері. Як розповідала їй дочка, тіло племінника ОСОБА_3 , яке знаходилось на подвір`ї біля будинку протягом чотирьох діб, помітили сусіди та повідомили про це родичів.

У судове засідання представник заінтересованої особи Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення заявниці, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за одним місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерством охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о); рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

При встановленні факту смерті днем смерті вважається день фактичного її настання. Факт смерті фізичної особи може бути встановлено у разі існування беззаперечних доказів настання смерті особи в певний час і за певних обставин.

Таким чином, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту смерті особи, заявники повинні покликатися на певні докази, що підтверджують такий факт, а не лише зазначати про обставини, що дають підстави припускати загибель фізичної особи. При встановленні факту смерті для з`ясування необхідними є обставини та причини смерті.

Як видно з матеріалів справи на підтвердження факту смерті сестри МиОСОБА_5 та племінника ОСОБА_3 у м. Маріуполь Донецької області заявницею надано лише копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.02.2022 за ч. 3 ст. 110, ч. 1, 2 ст. 437, ч. 1, 2 ст. 438 КК України, з якого видно, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про те, що 18.01.2023 до Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло звернення за допомогою електронної адреси від ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення, де повідомлено, що в період повномасштабного вторгнення військ рф, з 24.02.2022 року, та подальші дні (приблизно квітень) під час авіаційних та артилерійських обстрілів з боку військ рф м. Маріуполь (точна дата встановлюється) на вулиці загинули її родичі а саме: сестра ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в районі лікарні Залізничників в Приморському районі м. Маріуполь Донецька область, та племінник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в районі с. Кировка Приморського району м. Маріуполь Донецької області (а.с. 14).

З копії листа Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) від 28.03.2024 №78/2/13-1410/5нт, видно, що матеріали кримінального провадження №0000054, внесені за заявою ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2023, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, постановою прокурора об`єднано в кримінальне провадження №0000023, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2022, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 1, 2 ст. 437, ч. 1, 2 ст. 438 КК України. Досудове розслідування триває, про підозру нікому не повідомлялось, вживають заходи щодо встановлення фактичних обставин вчинення злочинів (а.с. 13).

Згідно з листом Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.04.2024 №434/33.24-01-03, заявнику ОСОБА_1 роз`яснено те, на підставі яких саме документів здійснюється державна реєстрація смерті, серед переліку яких вказано, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о) (а.с. 16).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77 80 ЦПК України визначено поняття допустимості, належності, достовірності та достатності доказів, як засобів доказування при здійсненні цивільного процесуального судочинства.

Окрім цього, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, суду не надано належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у м. Маріуполь Донецької області за обставин, зазначених у заяві ОСОБА_1 , про які останній відомо виключно зі слів її родичів.

Враховуючи наведене, достатні підстави для задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні такої заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 293, 294, 317, 319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29.04.2024.

Головуючий Дулебко Н.І.