Справа №402/801/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2024 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Терновенко А.В.

при секретарі - Рудь Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Благовіщенське Кіровоградської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Благовіщенський відділ ДРАЦС у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного МУ МЮ (м.Одеса), про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

27.09.2023 року до суду звернувся з позовом ОСОБА_1 (інтереси якого представляє адвокат Петришина К.А.), яким, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07.12.2023 р., просить:

виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису №31 від 21 травня 2010 року у Благовіщенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голованівського району Кіровоградської області Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

зобов`язати Благовіщенський відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голованівського району Кіровоградської області Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), внести зміни до актового запису № 31 від 21 травня 2010 року складеного у книзі записів актів громадянського стану про народження ОСОБА_4 та видати нове свідоцтво про народження, без зазначення ОСОБА_1 як батька;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 16 014 грн. матеріальних збитків та 50 000 грн. моральної шкоди;

- стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 20 000 грн. моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 21.07.2007 року між ним та відповідачкою ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб, який рішенням Ульяновського районного суду від 07.07.2011 р. розірвано.

Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з Позивачем, Відповідачка також проживала у цивільному шлюбі з іншим чоловіком, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_6 , батьком якої зазначений позивач ОСОБА_1 .

Рішенням Ульяновського районного суду від 27.01.2022 р. у справі №402/875/21 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Опікуном дітей призначено відповідачку ОСОБА_5 .

Заочним рішенням Ульяновського районного суду від 13.06.2023 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку і доходу платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову, тобто, з 02.05.2023 року та до досягненням сином ОСОБА_8 повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Про те, що Позивач не являється біологічним батьком дитини, він дізнався 07.07.2023 року після проведеного ДНК тесту та отримання висновків лабораторного біостатичного ПЛР аналізу щодо встановлення батьківства. А тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. Разом з тим вказує на те, що відомості що він не являється біологічним батьком дитини, але увесь час вважався ним, принизили його честь та гідність, спричинили йому душевні страждання та незручності з приводу оспорювання батьківства, а тому він зазнав моральної шкоди, яку оцінює загальною сумою у 70 000 грн.

Заявлена сума матеріальних збитків у розмірі 16014 грн. (без витрат на сплату судового збору) складається з наступних витрат:

1073,60 грн. - оплата судового збору за немайнову вимогу;

1073,60 грн. - оплата судового збору за майнову вимогу (моральна шкода);

витрати на експертизу лабораторного біостатичного ПЛР аналізу складають - 11 814 грн.;

витрати на таксі з м. Благовіщенське до міста Києва до закладу експертизи - лабораторії та назад до м. Благовіщенське складає - 4 200 грн.

Представник позивача у судовому засіданні ОСОБА_9 підтримала заявлені вимоги та просила задовільнити їх у повному обсязі.Вказала на те , що через сумніви , які виникли у позивача щодо батьківства було проведено експертизу ДНК , та встановлено , що відповідач не є батьком ОСОБА_6 .Тому просить виключити відомості про нього як про батька. При цьому відповідачі ,як він вважав, його тривалий час вводили в оману. Він поніс душевні страждання , тож вони мають відшкодувати йому моральну шкоду та матеріальні витрати має відшкодувати ОСОБА_3 .

Представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Анікєєнко Є.О. у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди у повному обсязі через їх безпідставність та просила стягнути з позивача на користь відповідачки 5 000 грн. витрат на правову допомогу.

В обгрунтування своїх тверджень посилалась на Відзив на позовну заяву від 23.11.2023 р., у якому зазначено, що вимога Позивача щодо стягнення із ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. є зовсім необґрунтованою, адже ОСОБА_1 в позовній заяві не пояснив, яким чином подання ОСОБА_5 позову про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 завдало йому моральної шкоди та не надав суду жодних доказів, які б підтверджували що дії ОСОБА_5 є неправомірними та завдали Позивачу фізичних, душевних чи психічних страждань. Окрім того, вказує на те, що при розгляді судом справи про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, він подав заяву про погодження з позовними вимогами, тобто він був обізнаний про те, що позовні вимоги стосуються і ОСОБА_4 батьком якої він себе не вважав на той ча , так як виходячи із змісту позовної заяви по справі № 402/801/23 йому було відомо про перебування ОСОБА_3 в цивільному шлюбі та народження дитини від іншого чоловіка, але на протязі 13 років не заперечував факт свого батьківства.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку. Заперечень проти позову, заяв, клопотань до суду не надавала.

Представник Благовіщенського відділу ДРАЦС у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, судом встановлено:

як вбачається із позовної заяви Позивач та відповідачка ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007 р. по 07.07.2011 р.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 (а.с.10) її батьком зазначений ОСОБА_1 - позивач у справі.

Рішенням Ульяновського районного суду від 27.01.2022 року (а.с.45-49) позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Опікуном дітей призначено відповідачку ОСОБА_5 .

Заочним рішенням Ульяновського районного суду від 13.06.2023 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку і доходу платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У відповідності до копії Сертифікату про юридичне встановлення батьківства (а.с.11) - ОСОБА_1 не являється біологічним батьком ОСОБА_4 .

Однак, ОСОБА_1 був зазначений батьком ОСОБА_4 в актовому записі про її народження (актовий запис №31 від 21 травня 2010 року) та у свідоцтві про її народження на підставі ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України.

Таким чином, походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. У випадку презумпції батьківства, чоловік дружини записується батьком дитини, незалежно від того, бажає він цього чи ні. Хоча закон не позбавляє його права оспорити своє батьківство в судовому порядку.

Згідно ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги щодо виключення відомостей про батьківство ОСОБА_1 з актового запису про народження ОСОБА_6 підлягають задоволенню.

Стосовно заявлених вимог щодо стягнення з Відповідачів на користь Позивача моральної шкоди, а саме: 20 000 грн.- із ОСОБА_5 та 50 000 грн. - із ОСОБА_3 - суд керується наступним.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пунктах 2 та 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року (зі змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: у випадках, передбачених статтями ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

У нормах СК України, які є спеціальним законодавством щодо спірних правовідносин, закріплено вичерпний перелік підстав для відшкодування моральної шкоди, а саме: 1) позбавлення жінки можливості народити дитину (репродуктивної функції) у зв`язку з виконанням нею конституційних, службових, трудових обов`язків або в результаті протиправної поведінки щодо неї (ч. 3 ст. 49); 2) позбавлення чоловіка можливості здійснення репродуктивної функції у зв`язку з виконанням ним конституційних, службових, трудових обов`язків або в результаті протиправної поведінки щодо нього (ч. 3 ст. 50); 3) ухилення одним із батьків, хто проживає з дитиною, від виконання договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків щодо того з батьків, хто проживає окремо від дитини (ч.4 ст. 157); 4) ухилення одним із батьків, хто проживає з дитиною, від виконання рішення органу опіки та піклування щодо способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини (ч. 2 ст. 158); 5) ухилення одним із батьків, хто проживає з дитиною, від виконання рішення суду щодо способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини (ч.2 ст. 158); 6) якщо особа, самочинно змінила місце проживання малолітньої дитини без згоди того, з ким вона проживала (ч. 2 ст.162).

Натомість, статтею 136 СК України не передбачено обов`язок матері дитини по відшкодуванню моральної шкоди батькові в разі оспорювання ним батьківства.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Частиною другою п.5 вказаної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача; вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, виходячи з норм чинного законодавства, сторона, яка пред`являє вимоги відшкодування завданої їй моральної шкоди, не звільняється від обов`язку довести наявність такої шкоди, її розмір, надавши належні, допустимі та достовірні докази цього факту, у порядку встановленому процесуальними нормативно-правими актами.

Відповідно до ст.79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вимоги Позивача щодо стягнення із ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. та про стягнення з ОСОБА_3 50 000 грн. моральної шкоди є зовсім необґрунтованими. Адже ОСОБА_1 в позовній заяві не пояснив, яким чином подання ОСОБА_5 позову про стягнення нього аліментів на утримання дитини Воловод Дарії завдало йому моральної шкоди та не надав суду жодних доказів, які б підтверджували що дії ОСОБА_5 є неправомірними та завдали Позивачу фізичних, душевних чи психічних страждань. До того ж, слід зазначити, що із наданого до позовної заяви додатку - рішення Ульяновського районного суду від 07.07.2011 р. у справі № 2-227/11 (роздрукованого з Єдиного державного реєстру судових рішень), вбачається, що Позивач вже у 2011 році знав, що донька Дар`я - не є його біологічною донькою, та до моменту звернення його до суду із даним позовом, не вважав, що йому завдано моральної шкоди.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Позивачем, всупереч ст.ст. 12, 81 не надано жодного доказу на підтвердження завдання йому моральної шкоди. Підстав для стягнення моральної шкоди не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення із Відповідачів моральної шкоди - не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю.

Крім цього , як встановлено з листа № 100-33.1-21 від 4.04.2024 року Благовіщенського відділу ДРАЦС у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного МУ МЮ (м.Одеса), реєстрація дитини відбувалась в порядку ст.133 СК України, якою передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.При цьому відповідачка ОСОБА_3 при розірванні шлюбу вказувала, що позивач не є батьком дитини. Тож в її діях відсутня вина в спричиненні шкоди.

Крім того, згідно із ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Вартість витрат на правову допомогу, понесених ОСОБА_5 становить 5000 грн. та їх вид, вартість та фактична оплата підтверджується квитанцією, актом виконаних робіт та договором про надання правової допомоги. Таким чином, у зв`язку з відмовою у позовних вимогах Позивачеві щодо стягнення із ОСОБА_5 моральної шкоди, із Воловода слід стягнути на користь ОСОБА_5 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Статтею 141 ЦПК визначено що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати, заявлені у позові Позивачем, а саме:

1073,60 грн. - оплата судового збору за немайнову вимогу - покласти на ОСОБА_3 ;

1073,60 грн. - оплата судового збору за майнову вимогу (моральна шкода) - залишити за Позивачем;

витрати на експертизу лабораторного біостатичного ПЛР аналізу у сумі 11 814 грн. - покласти на відповідачку ОСОБА_3 ;

витрати на таксі з м. Благовіщенське до міста Києва до закладу експертизи - лабораторії та назад до м. Благовіщенське у сумі 4 200 грн. - покласти на відповідачку ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Виключити відомості про батька ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 з актового запису №31 від 21 травня 2010 року, про народження ОСОБА_6 ,яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 матеріальні збитки у розмірі: 1073,60 грн. - оплата судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, 11 814 грн. - за проведення експертизи, 4200 грн. - витрати на таксі, а всього - 17087,60 грн.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. та про стягнення з ОСОБА_3 50 000 грн. моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 06.10.2020 р., ід. номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідачі:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській області 14.08.2007 р., ід.номер НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 18.10.2008 року Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській області, проживає в АДРЕСА_4 ;

третя особа - Благовіщенський відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: вул.Промислова,23/54, м.Благовіщенське Голованівського району Кіровоградської області, .

Суддя: А. В. Терновенко