У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 712/5224/24

Номер провадження 2/712/2006/24

29 квітня 2024 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси м. Черкаси Марцішевська О.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Щит-І» про припинення трудових відновин та зобов`язання виключити запит про директора підприємства, -

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду до відповідача Приватного підприємства «Щит-І» (Черкаська обл., м. Черкаси, вул.Ложешнікова, 54, кв. 47) про припинення трудових відновин та зобов`язання виключити запит про директора підприємства.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 24.12.2011 року був прийнятий на посаду директора Приватного підприємства «Щит-І» (). Засновником (учасником) юридичної особи є ОСОБА_2 . Шлюб між позивачем та ОСОБА_2 розірваний рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 27.03.2018р.

16.01.2024р. позивач прийняв рішення звільнитись з посади директора ПП «Щит-І» за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України.

В цей же день заява про звільнена була надіслана на адресу підприємства, однак не була отримана та повернута позивачу.

02.02.2024р. позивач звернувся до засновника підприємства ОСОБА_2 з проханням скликати позачергові загальні збори засновників підприємства в зв`язку з припиненням повноважень директора ОСОБА_1 на підставі заяви від 16.01.2024р.

Загальні збори пропонувалось провести 19.02.2024р. за адридичною адресою підприємства, проте повідомлення не було отримане та повернуте позивачу.

20.02.2024р. відповідачу повторно направлене повідомлення про скликання загальних зборів засновників на 06.03.2024 року, проте повідомлення не було отримане та повернуте позивачу.

Просить ухвалити рішення, яким трудові відносини ОСОБА_1 з приватним підприємством «Щит-І» з 29 січня 2024 року розірваними на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України, виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запис про директора Приватного підприємства «Щит-І» Ірініна Дмитра Валерійовича.

До відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує,чи відповідає позовна заява вимогам,встановленим ст. 175 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне.

По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до частин 1,2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України, за змістом ч. 1 якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно із ч.3 ст. 167 ГК України корпоративними відносинами є відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Частиною 3 ст. 99 ЦК України передбачено, що члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов`язків, якщо у установчих документах не визначені підстави їх усунення.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно зі статтею 3 КЗпП України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

У статті 5-1 КЗпП України зазначено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

У даній справі директор підприємства це особа, якій засновником ввірено організаційно-розпорядчі та адміністративно господарські функції, які пов`язані з управлінням поточною діяльністю підприємства. Цей аспект правового статусу виконавчого органу підприємства зумовлено, зокрема, відносинами із засновником юридичної особи.

Припинення повноважень директора як виконавчого органу підприємства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість припинення повноваження генерального директора підприємства як виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Реалізація власником підприємства корпоративних прав шляхом звільнення його генерального директора стосується також наділення його повноваженнями на управління товариством або позбавлення таких повноважень на управління товариством. Хоч таке рішення може мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 11 серпня 2021 року в справі №404/1255/21.

Наведене надає підстави для висновку про наявність між підприємством та його генеральним директором корпоративних відносин, спори в яких, з огляду на приписи ст. 20 Господарського кодексу України, є предметом розгляду судів господарської юрисдикції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Щит-І» про припинення трудових відновин та зобов`язання виключити запит про директора підприємства - відмовити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення (підписання).

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя О.М.Марцішевська

Дата виготовлення повного тексту ухвали 29 квітня 2024 року.