Справа № 466/3124/24
Провадження № 2-с/466/74/24
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

«24» квітня 2024 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування судового наказу у справі №466/3124/24,

В С Т А Н О В И В :

23 квітня 2024 року на адресу суду поступила заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій вони просять суд скасувати судовий наказ від 25 березня 2024 року у справі № 466/3124/24.

В обґрунтування заяви заявники вказують, що заявлені вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» є необґрунтованими. Починаючи з грудня 2008 року, вони (мешканці квартири) послуги постачання теплової енергії і постачання гарячої води від Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» не отримували.

Починаючи із зазначеної дати, у жодних договірних стосунках з ЛМКП «Львівтеплоенерго» не перебувають по причині відключення їх квартири від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення та гарячого водопостачання та встановлення індивідуального котлового квартирного опалення.

Зокрема, відповідно до рішення міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання (протокол № 8 від 17.12.2008) та Акту від 17.12.2008 про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення та гарячого водопостачання, який підписав представник ЛМКП «Львівтеплоенерго», їх квартира була відключена від постачання теплової енергії та постачання гарячої води шляхом заварювання уводів ГВП у квартиру, з відповідним розірванням будь яких договірних відносин із зазначеним комунальним підприємством.

Крім того, опаленням місць загального користування їх будинок, під`їзд та їх квартира не користується, так як відповідно до звернення усіх мешканців під`їздів будинку щодо відрізки батареї опалення під`їздів ПП «УК «Рідний дім - Топольна» комісійно перекрило теплоподачу та демонтувало усі батареї загального користування.

Водночас, вони усвідомлюють той факт, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» під час надання послуг по забезпеченні теплом, витрачає та фіксує будинковим лічильником енергетичні витрати, які пізніше розподіляє на всі квартири будинку, без вивчення реально отриманих послуг теплового забезпечення кожною квартирою. Як наслідок, на опалення місць загального користування, ЛМКП «Львівтеплоенерго» списує усю різнице енергетичних втрат, яка виникла між загальними затратами на обігрів усього будинку та показниками лічильників окремих квартир.

У зв`язку з цим, у будинку на батареї загального користування (яких немає) та тепловтрати, списується надумані нараховані суми тепловитрат, які у кілька разів перевершують реальні теплозатрати.

Вищевказані проблеми у ЛМКП «Львівтеплоенерго» виникли у зв`язку з тим, що окремі мешканці будинку, протягом кількох років не подають показники теплових лічильників, а також можуть користуватися послугами ЛМКП «Львівтеплоенерго» нелегально, за рахунок встановлення необлікованих додаткових врізок у систему теплового забезпечення та встановлення теплових обладнань, таких як підігрів підлоги, балконів тощо.

Враховуючи вищевикладене, вони неодноразово, у т.ч. письмово зверталися у ЛМКП «Львівтеплоенерго» щодо комісійного, із залученням ПП «УК «Рідний дім Топольна» проведення вивчення реального споживання теплових послуг кожною квартирою їх будинку, після чого зробити відповідний перерахунок коштів за реально отримані енергетичні послуги кожним споживачем будинку. Однак, жодної реакції та дій з боку ЛМКП «Львівтеплоенерго» на заяву замовника не відбулося.

Відтак, вважають, що між сторонами наявний спір про право, а тому просять скасувати судовий наказ від 25 березня 2024 року у справі № 466/3124/24.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, матеріали додані до неї, приходжу до висновку про задоволення заяви про скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього кодексу.

Судом встановлено, що 25 березня 2024 року Шевченківським районним судом м. Львова у цивільній справі № 466/3124/24 видано судовий наказ, яким солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 2 926,21 грн., постачання гарячої води у розмірі 2 887,03 грн. за період з 01.11.2022 по 31.01.2024, а також 302,80 грн. судового збору.

Копію заяви про видачу судового наказу з додатками, а також копію судового наказу від 25 березня 2024 року боржником ОСОБА_4 отримано 17 квітня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відтак, встановлено, що подана заявниками заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст.170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Враховуючи вищевикладені обставини та вимоги процесуального законодавства, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ від 25 березня 2024 року у справі №466/3124/24.

Керуючись ст.ст. 170-171, 258-261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

заяву задовольнити.

Судовий наказ від 25 березня 2024 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 2 926,21 грн., постачання гарячої води у розмірі 2 887,03 грн. за період з 01.11.2022 по 31.01.2024, а також 302,80 грн. судового збору скасувати.

Роз`яснити Львівському міському комунальному підприємству "Львівтеплоенерго" його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали направити стягувачу та боржникам для відома.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Д. Б. Глинська