Справа № 529/263/24
Провадження № 2/529/203/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в селищі Диканька Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Диканської селищної ради Полтавської області про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що з початку весни 2006 року вона разом зі своєю сім`єю проживає в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Так, вона продовжує безперервно та відкрито користуватися цим житловим будинком за вказаною адресою. В подальшому на неї як споживача електричної енергії та природного газу були відкриті особові рахунки в АТ Полтаваобленерго та ТОВ Полтавагаз. Позивач вказує, що у зв`язку із проживанням у вказаному будинку понад 10 років їй у власність передано земельні ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,3712 га для ведення особистого селянського господарства. Позивач зазначає, що їй не відомо і не могло бути відомим, хто був власником цього будинковолодіння. За весь період, з весни 2006 року, до неї ніхто не пред`являв ніяких претензій стосовно володіння та користування вказаним будинковолодінням, тобто вона добросовісно, відкрито та безперервно володіє цим нерухомим майном понад 10 років. Посилаючись на вказані обставини та те, що вона позбавлена можливості у позасудовому порядку зареєструвати на себе право власності на вказане будинковолодіння у встановленому законодавством порядку, позивач просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Диканської селищної ради в підготовче засідання не з`явився, на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника.

Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

З огляду на подані учасниками справи письмові заяви, суд провів розгляд справи у підготовчому засіданні за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з весни 2006 року проживає в житловому будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки (виписки) з погосподарської книги від 05.03.2024, виданою ЦНАП Диканської селищної ради /а.с. 11/.

Разом з позивачем у вказаному будинковолодінні проживають її чоловік ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 /а.с. 11/.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, виготовленого Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 , в цілому складається з житлового будинку (літ. А-1), гаража (літ. Б), сарая (літ. б), сарая (літ. В), сарая (літ. Г), погреба (літ. г) /а.с. 13-16/.

З наявного у матеріалах справи повідомлення Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 28.02.2024 вбачається, що реєстрація права власності на зазначене вище будинковолодіння не проводилася /а.с. 17/.

Судом встановлено, що відповідно до рішення 6 сесії сьомого скликання Петро-Давидівської сільської ради від 24.03.2016 позивачу ОСОБА_1 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення та відновлення меж в натурі площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 . Та потім, відповідно до рішення 20 сесії сьомого скликання Петро-Давидівської сільської ради від 05.10.2016 було надано ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3712 га, які розташовані по АДРЕСА_1 /а.с. 18, 19/.

В подальшому, вказані земельні ділянки, згідно з інформаційних довідок були зареєстровані за позивачем ОСОБА_1 /а.с. 20, 21/.

Крім цього, відповідно до наявних у матеріалах справи довідок, розрахункових книжок та актів обслуговування вбачається, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з розподілу електричної енергії, споживання електричної енергії, розподілу природного газу та його споживання та на її їм`я відкрито особисті рахунки, які вона щомісячно оплачує. /а.с. 22-25/.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнішній строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17 та постанові Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 465/6560/15-ц.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено (постанова Верховного Суду від 01.08.2018 у справі № 201/12550/16-ц).

Враховуючи те, що позивач добросовісно заволоділа нерухомим майном у вигляді будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , і продовжує відкрито, безперервно володіти та користуватися цим нерухомим майном більше 10 років років, претензії стосовно володіння та користування цим майном до позивача іншими особами не пред`являлися, докази щодо належності цього нерухомого майна іншій особі відсутні, беручи до уваги те, що відповідач визнав позов у повному обсязі та просив його задовольнити, визнання за позивачем права власності за набувальною давністю не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи неможливість визнання права власності на це майно у позасудовому порядку, з метою захисту прав позивача на належне їй нерухоме майно, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на вказане будинковолодіння.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 17, 81, 89, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Диканської селищної ради Полтавської області про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на нерухоме майно у вигляді будинковолодіння, яке відповідно до технічного паспорта складається з житлового будинку (літ. А-1), гаража (літ. Б), сарая (літ. б), сарая (літ. В), сарая (літ. Г), погреба (літ. г), яке розташоване по АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Диканська селищна рада, юридична адреса: Полтавська область, смт Диканька, вул. Незалежності, 133, .

Головуючий О.С. Кириченко