Справа № 159/5689/24
Провадження № 2/159/1472/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 листопада 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором споживчого кредиту №3906329 від 28.03.2021, у розмірі 23083,50 гривень, з яких: 7000 гривень заборгованість за тілом кредиту, 15960,00 гривень заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 112,00 гривень інфляційні збитки, 11.50 гривень 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог зазначає таке:

28.03.2021 ОСОБА_1 (позичальник) уклав із товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») договір споживчого кредиту №3906329, за умовами якого відповідач отримав кошти в сумі 7 000 гривень шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок за номером електронного платіжного засобу (банківської картки № НОМЕР_1 ), на строк 30 днів (з можливою автопролонгацією строку кредиту, але не більше ніж на 90 днів, крім випадків, якщо в цей день мала відбутись пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п.4.2.2-4.2.4 Договору).

За умовами договору сторони погодили стандартну процентну ставку в розмірі 1,90% в день, яка застосовується: 1) в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору, 2) у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору, 3) у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору. Знижена процентна ставка 0,01% в день застосовується: якщо споживач в межах строку, визначеного в п.1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк.

Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, який надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчать умови цього договору, а вказаний спосіб укладення договору споживчого кредиту відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».

На виконання умов договору відповідач здійснював сплату відсотків: 27.04.2021 532,00 гривень, 23.05.2021 3458,00 гривень, 04.07.2021 5586,00 гривень.

На підставі договору факторингу №04-02-01/2022, укладеного 04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал»,та наступного договору відступлення права вимоги №10-01/2023, укладеного 10.01.2023 новим кредитором з ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №3906329 від 28.03.2021 перейшло до останнього.

ОСОБА_1 отримані в позику кошти на час пред`явлення позову не повернув.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вказаним договором в загальному розмірі 23083,50 гривень, 3028,00 гривень судового збору та 9000 гривень витрат на правничу допомогу.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

На підставі пункту 2 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання не вручений через відсутність адресата.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.

Враховуючи згоду позивача, керуючись статтею 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою усіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

28.03.2021 ОСОБА_1 (позичальник) уклав із товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») договір споживчого кредиту №3906329, за умовами якого відповідач отримав кошти в сумі 7 000 гривень шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок за номером електронного платіжного засобу (банківської картки № НОМЕР_1 ), на строк 30 днів (з можливою автопролонгацією строку кредиту, але не більше ніж на 90 днів, крім випадків, якщо в цей день мала відбутись пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п.4.2.2-4.2.4 Договору).

Договір споживчого кредиту укладений відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора М891794, який надіслано на номер мобільного телефону відповідача.

Між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 аналогічним чином підписані графік платежів та паспорт споживчого кредиту.

За умовами договору строк кредиту може бути продовжений:

- за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору (30 днів), якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2.(пп. 4.2.1.-4.2.4.) договору. Споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом. Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, він зобов`язаний повідомити про це відправивши повідомлення на поштову скриньку Товариства або перед здійсненням платежу в Особистому кабінеті вчинити дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом;

- в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) договору. Сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Факт отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 7 000 гривень на картковий рахунок № НОМЕР_1 підтверджується повідомленням №7/5506 від 07.08.2024.

Згідно з розрахунком Банку відповідач здійснював сплату відсотків: 27.04.2021 532,00 гривень, 23.05.2021 3458,00 гривень, 04.07.2021 5586,00 гривень, чим пролонгував дію договору щоразу на 30 днів, відповідно до пп.4.2.(пп. 4.2.1.-4.2.4.) договору.

За умовами договору пролонгація за ініціативою споживача строком не обмежена, тоді як автопролонгація можлива не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль.

За вказаним розрахунком позивачем проводилось нарахування відсотків за користування кредитом в такому порядку:

- у період із 28.03.2021 по 23.04.2021 щодня нараховано по 0,70 гривень процентів (0,01 % знижена процентна ставка);

- у період з 24.04.2021 по 01.11.2021 нараховано по 133 гривень процентів (1,90 % стандартна процентна ставка).

Такі нарахування відсотків проведені позивачем відповідно до п.1.5., п.1.5.1 договору про споживчий кредит №3906329.

Відтак, заборгованість ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту №3906329 від 28.03.2021 становить 23083,50 гривень, з яких: 7000 гривень заборгованість за тілом кредиту, 15960,00 гривень заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 112,00 гривень інфляційні збитки, 11.50 гривень 3% річних.

Позивач набув право вимоги за договором споживчого кредиту №3906329 від 28.03.2021 на підставі договору факторингу №04-02-01/2022 від 04.02.2022 укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал»,та наступного договору відступлення права вимоги №10-01/2023, укладеного 10.01.2023 новим кредитором з ТОВ «Коллект Центр».

Після відступлення права вимоги новим кредитором проценти за користування кредитом не нараховувалися.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина перша статті 638 ЦК України визначає, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).

У постанові від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19Верховний Суд дійшов висновку, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором під час укладення договору відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Укладений ОСОБА_1 договір споживчого кредиту із ТОВ «Авентус Україна» (№3906329 від 28.03.2021) за формою відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису.

Відповідач, підписавши вказаний договір, не лише погодив умови договору, але й скористався кредитом та здійснив платежі на його повернення.

Предметом даного позову є стягнення новим кредитором заборгованості за договором споживчого кредиту.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У відповідності до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

За матеріалами справи суд встановив, що позивач ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору факторингу №04-02-01/2022 від 04.02.2022 укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал»,та наступного договору відступлення права вимоги №10-01/2023, укладеного 10.01.2023 новим кредитором з ТОВ «Коллект Центр»набув право вимоги за договором про споживчий кредит №3906329, укладеним 28.03.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна».

Тому позивач підтвердив право вимагати стягнення заборгованості із відповідача.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків за ОСОБА_1 рахується заборгованість за договором про споживчий кредит в загальному розмірі 23083,50 гривень. Вказана заборгованість виникла перед первісними позичальниками, позивач додаткових нарахувань не здійснював.

За договором споживчого кредиту №3906329 від 28.03.2021 позивач довів суду використання та неповернення відповідачем кредитних коштів в розмірі 7 000 гривень.

Крім тіла кредиту, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 15960,00 гривень.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів.

У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

ОСОБА_1 , як сторона договору №3906329 від 28.03.2021, погодив передбачену у п.4.2. Договору можливість пролонгації строку кредитування, скористався нею, сплативши відсотки за користування кредитом: 27.04.2021 532,00 гривень, 23.05.2021 3458,00 гривень, 04.07.2021 5586,00 гривень. Мала місце також, погоджена сторонами, автопролонгація строку кредиту, застосування якої здійснюється у порядку визначеному п.4.3 цього договору.

Нарахування відсотків проведені позивачем відповідно до п.1.5., п.1.5.1 договору про споживчий кредит №3906329:

- у період із 28.03.2021 по 23.04.2021 щодня нараховано по 0,70 гривень процентів (0,01 % знижена процентна ставка);

- у період з 24.04.2021 по 01.11.2021 нараховано по 133 гривень процентів (1,90 % стандартна процентна ставка).

Відповідач розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками не спростовував.

Окрім того, на вищевказану суму заборгованості, позивачем за період з 04.02.2022 по 23.02.2022 нараховані 112,00 гривень інфляційних втрат та 11,50 гривень 3% річних.

Згідно з статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Положеннями статей 610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Тому вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат, та 3% річних також підлягають задоволенню і не суперечать п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції Закону №2120-IX від 15.03.2022), оскільки нараховані до 24.02.2022.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Щодо судових витрат.

У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги суд задовольнив повністю, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 гривень.

При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд керується наступним.

В силу частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 134 ЦПК визначено, що кожна сторона разом з першою заявою по суті справи подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла чи очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних витрат, за винятком сплаченого нею судового збору.

За матеріалами даної цивільної справи у позовній заяві позивач вказав, що поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 гривень та надав докази таких витрат.

На підтвердження витрат, які позивач фактично поніс на професійну правничу допомогу для захисту порушених прав, суду наданий договір №01-07/2024 від 01.07.2024, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги №875 від 30.07.2024, Акт №1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024, платіжну інструкцію від 13.08.2024 до договору про надання правової допомоги.

За змістом статті 137 ЦПК України при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В силу частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У акті №1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024 визначено, що вартість наданої адвокатом усної консультації становить 3000 гривень за 2 години, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду становить 6000 гривень за 2 години.

Враховуючи характер спірних правовідносин, малозначність справи, розмір заявленої кредитної заборгованості, обсяг правничої допомоги, яка реально та фактично була необхідною для захисту інтересів позивача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 3000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 12, 13, 19, 76-81, 89, 128, 137, 141, 247, 263, 265, 268, 274, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3,6, 207, 509, 512, 514, 526, 530, 626, 628, 638, 639, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит №3906329 від 28.03.2021 в розмірі 23083 (двадцять три тисячі вісімдесят три) гривні 50 копійок, з яких 7000 гривень заборгованість за тілом кредиту, 15960,00 гривень заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 112,00 гривень інфляційні збитки, 11.50 гривень 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень сплаченого судового збору та 3000 (три тисячі) гривень витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , адреса: вул.Мечнікова, 3, офіс 306, м.Київ.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 18.11.2024.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК