Справа № 369/9091/21
Провадження №2-зз/369/9/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчко А.Я.

при секретарі Лоу А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.07.2021 року.

Свої вимоги мотивує тим, що до подання позовної заяви ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Дудкіна Надія Володимирівна про встановлення факту фіктивності договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності, позивачем ОСОБА_3 було подано до суду клопотання про застосування заходів забезпечення вище наведеного позову, на підставі якого постановлено ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 липня 2021 року про забезпечення позову, а саме: накладено арешт та заборона відчуження на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 1,6600 га, що знаходиться на території Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:002:0098, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 .

21.07.2023 Києво-Святошинським районним судом Київської області в цивільній справі № 369/9371/21 (провадження № 2/369/709/23) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Дудкіна Надія Володимирівна про встановлення факту фіктивності договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності - ухвалено рішення - яким відмовлено у задоволені позовних вимогах в повному обсязі.

На момент звернення до суду з даним клопотанням про скасування заходів забезпечення позову до подачі його до суду рішення від 21.07.2023 року по вищенаведеній цивільній справі №369/9371/21- набрало законної сили.

Представник заявника в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву від 06.12.2023 за вх.№58210 про розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову у їх відсутність, вимоги заяви підтримали.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи.

При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, перевіривши матеріали заяви доказами, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.07.2021 року у справі в забезпечення позову до подання позову накладено арешт та заборону відчуження на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 1,6600 га, що знаходиться на території Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:002:0098, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 .

21.07.2023 Києво-Святошинським районним судом Київської області в цивільній справі № 369/9371/21 (провадження № 2/369/709/23) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Дудкіна Надія Володимирівна про встановлення факту фіктивності договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності - ухвалено рішення, згідно з яким відмовлено у задоволені позовних вимогах у повному обсязі.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.07.2023 року по вищенаведеній цивільній справі №369/9371/21- набрало законної сили 21.08.2023 року.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

За змістом частин першої, другої та четвертої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Згідно положень частини 9 статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, спір між сторонами вирішено, заходи забезпечення позову вживались із метою забезпечення виконання рішення суду про задоволення позову, натомість у позові відмовлено, таке рішення набрало законної сили, а відтак відсутні підстави для подальшого існування обтяження майна у вигляді арешту та заборони.

Тому вжиті судом заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 158, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 липня 2021 року у цивільній справі №369/9091/21, шляхом зняття арешту та заборони відчуження нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 1,6600 га, що знаходиться на території Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:002:0098, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали до Київського апеляційного суду.

Суддя Андрій ВОЛЧКО