КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7287/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024року місто Київ

справа № 761/20990/23

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Сіромашенко Н.В., у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь:

заборгованість за житлово-комунальні послуги (утримання будинку та прибудинкової території) в розмірі 23882,55 грн.;

3% річних в розмірі 842,97 грн.;

інфляційні втрати в розмірі 3454,48 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» здійснює господарське відання житлового фонду Шевченківського району міста Києва, забезпечує обслуговування та надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, закріплених за ними житлових будинків, у тому числі, багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Вказував, що відповідач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_2 , з 17 серпня 2016 року зареєстрована у вказаному житловому приміщенні та є споживачем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Зазначав, що у відповідача в результаті неналежного виконання своїх обов`язків по оплаті наданих позивачем житлово-комунальних послуг з утримання будинку і прибудинкової території утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути.

Вважає, що вказаний борг відповідач відповідно до вимог ст.625 ЦК України має сплатити з урахування індексу інфляції та 3% річних.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 червня 2020 року по 01 червня 2023 року в розмірі 23882,55 грн., інфляційні нарахування в розмірі 3454,48 грн. та 3% річних в розмірі 842,97 грн. за період з 01 червня 2020 року по 01 квітня 2022 року та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн., а всього 30864 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог посилався на те, що позивачем не надано доказів, які підтверджують що відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 , чи є користувачем вказаної квартири у передбачений законом спосіб.

Вказував, що аргументи позивача у справі зводяться виключно до місця реєстрації відповідача за вказаною адресою.

Зазначав, що відповідачем в серпні 2016 року було укладено договір з власником квартири ОСОБА_3 на підставі п.1 якого, власник квартири передав, а користувач прийняла в тимчасове безоплатне користування квартиру АДРЕСА_2 строком на 11 місяців до липня 2017 року.

Вказував, що власник квартири ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, в наслідок зазначених обставин відповідачем звільнено квартиру АДРЕСА_2 , оскільки у ОСОБА_1 відсутні правові підстави користуватись вказаною квартирою.

Зазначав, що відповідач, починаючи з жовтня 2019 року проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

Посилався на те, що ОСОБА_1 не проживала у спірний період з 01 червня 2020 року по 01 червня 2023 року у квартирі АДРЕСА_2 та не користувалася нею, за таких умов не споживала житлово-комунальні послуги надані позивачем.

Вказував, що ОСОБА_1 про розгляд даної справи не знала, будь-якої інформації від позивача чи суду не отримувала, в т.ч. позовну заяву, ухвалу про відкриття провадження, а відтак відповідач була позбавлена можливості захищати власні права і інтереси та подати відповідні докази та заперечення (відзив на позов) під час розгляду даної справи у суді першої інстанції.

06 березня 2024 року від позивача до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказував, що апеляційна скарга є безпідставною, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції. Вказував, що листом №109-2723 від 17 травня 2023 року Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією повідомлено, що станом на день надання відповіді за запитуваною адресою зареєстрована ОСОБА_1 з 17 серпня 2016 року. Зазначене повністю підтверджується наданим відповідачем до апеляційної скарги договором від серпня 2016 року, правовим наслідком якого стала реєстрація ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2 , яка не припинена до моменту надання позову до суду. Вказував, що довідка від 26 квітня 2023 року №236 не наділена юридичною самостійністю, не стосується предмету спору та не спростовує статусу ОСОБА_1 , як відповідача у справі.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач протягом 15 днів з для отримання даної ухвали може надіслати суду відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідачу ОСОБА_1 ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року та копію позовної заяви з додатками було направлено за адресою: АДРЕСА_4 . Однак конверт з ухвалою повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.57).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі №591/3717/21 повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи та не свідчить про відмову сторони від одержання повістки.

А відтак, судом першої інстанції при ухваленні рішення були порушені норми процесуального права, оскільки відповідач ОСОБА_1 не була повідомлена про розгляд справи Шевченківським районним судом міста Києва, а тому не мала можливості подати відзив на позовну заяву та докази на підтвердження своїх заперечень, що є безумовною підставою для скасування рішення суду відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» відповідно до рішень Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва» та від 09 жовтня 2014 року №270/270 перейменоване з КП «Керуюча дирекція «Шевченківської районної у місті Києві ради» від 19 лютого 2007 року №187.

Відповідно до п.п.2 Статуту, предметом діяльності позивача є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового і нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності м. Києва, на договірних засадах у встановленому законом порядку. Надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладення договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням договорів у встановленому порядку.

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі вимог ст.ст.66, 67 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачем ОСОБА_1 наданих позивачем житлово-комунальних послуг (за утримання будинку та прибудинкової території) за період з 01 червня 2020 року по 01 червня 2023 року за адресою: АДРЕСА_4 .

Звертаючись до суду з даним позовом, у червні 2023 року позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_2 , з 17 серпня 2016 року зареєстрована у вказаному житловому приміщенні та є споживачем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

На підтвердження вказаних доводів позивач надав лист Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №109-2723 від 17 травня 2023 року відповідно до якого, станом на день надання відповіді за запитуваною адресою зареєстрована ОСОБА_1 з 17 серпня 2016 року.

В апеляційній скарзі представник відповідача вказував на те, що відповідачем ОСОБА_1 звільнено квартиру АДРЕСА_2 після смерті власника вказаної квартири ОСОБА_3 та відповідно припинено право користування квартирою.

Як вбачається з доказів, які надані до апеляційної скарги, у серпні 2016 року між власником квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір, відповідно до умов якого власник передав, а користувач прийняла в тимчасове безоплатне короткострокове користування квартиру АДРЕСА_2 , строком на 11 місяців до липня 2017 року.

Згідно п.2 вказаного договору квартира належала власнику ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 21 грудня 2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Згідно довідки виконкому Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 26 квітня 2023 року №236, ОСОБА_1 проживає, але не зареєстрована в АДРЕСА_3 разом з донькою ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з норм права, послуги, вартість яких залежить від площі квартири - послуги з утримання будинку і прибудинкової території, повинні оплачуватися співвласниками згідно своєї частки.

Разом з тим, позивач, зазначаючи, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_2 , не надав доказів на підтвердження зазначеного, та не надав доказів на підтвердження того, хто ще є співвласниками вказаної квартири.

Позивач в суді першої інстанції не заявляв клопотання щодо витребування інформації кому належала квартира АДРЕСА_2 з 01 червня 2020 року по 01 червня 2023 року та в яких частках.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено, що заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 червня 2020 року по 01 червня 2023 року за адресою: АДРЕСА_4 слід стягнути саме з ОСОБА_1 .

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва».

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати по сплаті судового збору, понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 4026 грн.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва», місцезнаходження: місто Київ, вул. Білоруська, 1, на користь ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 4026 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: