Справа № 686/5385/24
Провадження № 2/686/2815/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.

при секретарі Цибульській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення матеріальної шкоди,

встановив:

01 лютого 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, мотивуючи позов тим, що 18.01.2023 року позивач звернулась через свого представника до ГУ ПФУ в Хмельницькій області із заявою про призначення їй пенсії за віком. Проте, рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 25.01.2023 р. № 11 їй відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, зараховано до страхового стажу лише 7 років 01 місяць 24 дні, а необхідний стаж для призначення пенсії за віком по досягненню 60- річного віку становить 30 років.

10.03.2023 р. позивач звернулась до відповідача через свого представника, із заявою про надання роз`яснення щодо правильності обчислення страхового стажу та відмови у призначенні пенсії за віком.

Згідно відповіді від 07.04.2023 року позивачу зарахований стаж складає 6 років 2 місяці 8 днів та зараховано в стаж період догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку та робота в Чемеровецькому виробничому управлінні ЖКГ.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.09.2023 р. у справі № 560/9865/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.01.2023 №11, від 06.04.2023 №11. Зобов`язано ГУ ПФУ у Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача: період навчання з 01.09.1978 по 16.08.1979 в Хоростківському СПТУ-7 згідно атестата про професійно-технічну освіту від 16.08.1979 № 9977; період роботи з 22.11.1979 по 10.06.1982, з 01.10.1982 по 06.11.1984, з 22.07.1985 по 01.11.1985, з 25.06.1986 по 01.07.1986, з 27.11.1986 по 26.01.1987, з 28.01.1987 по 01.02.1989, з 25.04.1989 по 26.03.1993, згідно записів трудової книжки від 19.11.1979. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2023 р. рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.09.2023 р. у справі № 560/9868/23 залишено без змін.

На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.09.2023 р. у справі № 560/9868/23 стаж позивача було перараховано, і він склав 15 років 2 місяці 14 днів.

Позивач через свого представника звернулась до Управління соціального до захисту населення Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації з заявою про призначення державної соціальної допомоги у зв`язку з досягненням пенсійного віку, але відсутністю необхідного страхового стажу для призначення пенсії і їй призначено державну соціальну допомогу з 01 грудня 2023 р. після отримання органом соціального захисту населення довідки про розмір страхового стажу, яка надана відповідачем на вимогу органу соціального захисту. Розмір допомоги становить розмір прожиткового мінімуму для особи, що втратила працездатність: з 01.12.2023 р. по 31.12.2023 р. - 2093,00 грн., з 01.01.2024 р. по 31.05.2024 р. - 2361,00 грн.

Позивач вказує, відповідачем завдано їй шкоду у вигляді упущеної вигоди у розмірі неотриманої соціальної допомоги з моменту виникнення права на таку допомогу - 14.01.2023 року по момент з якого їй стали виплачувати таку державну соціальну допомогу - 01.12.2023 року.

Оскільки позивач протягом майже 11 місяців була позбавлена засобів для існування з вини відповідача, просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 21 976 грн. (10,5 місяців*2093 грн.) та судові витрати (1211,2 грн. сплаченого судового збору та 2000 грн. витрат на правову допомогу).

Ухвалою судді від 23 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в спрощеному порядку з повідомленням сторін.

В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ГУ ПФУ в Хмельницькій області Приз Л.В. в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що проти задоволення позову заперечує.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 25.01.2023 р. № 11 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Зараховано до страхового стажу 7 років 01 місяць 24 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Із відповіді ГУ ПФУ в Хмельницькій області на звернення від 07.04.2023 року вбачається, що тривалість страхового стажу ОСОБА_1 становить 6 років 2 місяці 8 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.09.2023 р. у справі № 560/9865/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.01.2023 №11, від 06.04.2023 №11. Зобов`язано ГУ ПФУ у Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача: період навчання з 01.09.1978 по 16.08.1979 в Хоростківському СПТУ-7 згідно атестата про професійно-технічну освіту від 16.08.1979 № 9977; період роботи з 22.11.1979 по 10.06.1982, з 01.10.1982 по 06.11.1984, з 22.07.1985 по 01.11.1985, з 25.06.1986 по 01.07.1986, з 27.11.1986 по 26.01.1987, з 28.01.1987 по 01.02.1989, з 25.04.1989 по 26.03.1993, згідно записів трудової книжки від 19.11.1979. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2023 р. рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.09.2023 р. у справі № 560/9868/23 залишено без змін.

На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.09.2023 р. у справі № 560/9868/23 стаж позивача було перараховано, і він склав 15 років 2 місяці 14 днів (копія відповіді ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 20.11.2023 року).

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації із заявою щодо призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям і згідно повідомлення від 09.01.2024 року № 11.03.04.27/24 ОСОБА_1 призначено державну соціальну допомогу з 01 грудня 2023 р. після отримання органом соціального захисту населення довідки про розмір страхового стажу. Розмір допомоги становить розмір прожиткового мінімуму для особи, що втратила працездатність: з 01.12.2023 р. по 31.12.2023 р. - 2093,00 грн., з 01.01.2024 р. по 31.05.2024 р. - 2361,00 грн. щомісячно.

Дані обставини, також, підтверджуються копією повідомлення від 28.12.2023 року про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

ГУ ПФУ в Хмельницькій області відмовлено позивачу в наданні довідки про наявний страховий стаж у зв`язку із відсутністю підстав для її видачі (копія відповіді від 04.04.2024 року).

У статті 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Водночас обов`язковою передумовою задоволення вимог про відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: наявність збитків; причинний зв`язок між діями винної особи та заподіянням збитків; протиправність поведінки винної особи як заподіювача збитків; вина. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу; при цьому протиправні дії відповідача є причиною, а збитки, які виникли, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно, для ухвалення рішення про відшкодування упущеної вигоди протиправні дії винної особи мають бути єдиною і достатньою причиною неотримання позивачем доходу, на одержання якого позивач мав реальні підстави розраховувати.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані у разі належного виконання боржником своїх обов`язків, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила кредитора одержання прибутку. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

При цьому, доведення наявності упущеної вигоди покладається саме на позивача, який повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Звертаючись із заявою про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач повинен здійснити точні розрахунки і підкріпити їх відповідними доказами, які безспірно підтверджували б їх розмір, однак цього позивачем зроблено не було.

Наведені позивачем розрахунки є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, іншими належними і допустимими доказами, що свідчили б про конкретний розмір доходу, який міг би і повинен був отримати позивач, якщо б відповідач не здійснювала протиправних дій.

Разом з цим, посилання позивача на ст. 1166 ЦК України як підставу позову є неналежними, оскільки дане положення законодавства застосовується виключно до деліктних правовідносин.

ОСОБА_1 пред`явлено позов саме про стягнення упущеної вигоди, у тому числі на підставі положень статті 1173 ЦК України, яка передбачає, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст.1175 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

Таким чином, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Аналіз указаних положень чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що дані положення можливо застосувати лише у випадку встановлення протиправної поведінки та/або незаконності рішень органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом не встановлено фактів, з якими матеріальний закон пов`язує настання цивільно-правової відповідальності органу державної влади за заподіяння майнової шкоди, а саме: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана.

А тому, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 29 квітня 2024 року.

Суддя: О.М. Палінчак