справа № 208/2906/23
№ провадження 2/208/487/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л., представник позивача ОСОБА_1 , представник відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу в режимі відеконференції за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Перша кам`янська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

I.Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Перша кам`янська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

У своєму позові позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право приватної власності на частину квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею: 43,1 кв.м., житловою площею: 31,1 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка ОСОБА_5 .

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік, ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: 2/3 частини квартири під АДРЕСА_1 , яка належала померлому на праві спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого від 22.04.1997 року, виданого органом приватизації ДМК, згідно розпорядження № 2438. Вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у 6-ти місячний строк з дня смерті спадкодавця до державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Главчевої Л.В. Оскільки, ОСОБА_5 , заповіту не складав, то відповідно до чинного вступають в дію норми спадкування за законом.

05 грудня 2022 року вона звернулась до державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Главчевої Л.В., із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належала її чоловіку, ОСОБА_5 , однак їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки «Документ, який посвідчував право власності померлого на зазначене нерухоме майно у неї відсутній і тому надати його нотаріусу для видачі свідоцтва про право власності на спадщину неможливо».

ОСОБА_3 не має можливості надати правовстановлюючі документи на квартиру, оскільки вони знаходяться у тітки померлого ОСОБА_4 . Оскільки вона також має право власності на 1/3 частину вищевказаної квартири. Вона взагалі заперечувала факт участі померлого ОСОБА_5 у приватизації. Тільки з Листа КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» №1/1527 від 21.11.2022 р. позивачці стало відомо про те, що ОСОБА_6 мав право власності на частину квартири.

II. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третіх осіб.

В судове засідання позивач не з`явилась, повідомлена належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні просила уточненні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явилась, повідомлена належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала щодо задоволення позовних вимог, посилалась на поясненні у відзиві.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за її відсутністю.

II.Процесуальні дії по справі.

25 квітня 2023 року ухвалою суду залишено без руху.

30 травня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

30 червня 2023 року ухвалою суду клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено.

24 жовтня 2023 року ухвалою суду клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено

17 січня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Відповідно до Свідоцтва про смерть, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 23 листопада 2021 року, актовий запис № 1243 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки, ОСОБА_5 (а.с.7,54)

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: 2/3 частини квартири під АДРЕСА_1 , яка належала померлому на праві спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого від 22.04.1997 року, виданого органом приватизації ДМК, згідно розпорядження №2438. Право власності зареєстроване Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації (а.с.9-12).

Цивільним кодексом України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1216, 1217).

Оскільки, ОСОБА_5 , заповіту не складав, то відповідно до чинного законодавства (стаття 1223 Цивільного кодексу України), вступають в дію норми спадкування за законом.

В матеріалах справи міститься спадкова справа № 222/2022 відповідно до якої 05 грудня 2022 року позивачка звернулась до державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Главчевої Л.В., із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належала її чоловіку, ОСОБА_5 , однак їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки «Документ, який посвідчував право власності померлого на зазначене нерухоме майно у неї відсутній і тому надати його нотаріусу для видачі свідоцтва про право власності на спадщину неможливо», що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.12.2022 року (а.с.51-77).

Також в матеріалах справи міститься спадкова справа № 33/2023 відповідно до якої 16 червня 2023 року відповідач звернулась до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дербіни Р.Є. із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належала її племіннику ОСОБА_5 , їй видано свідоцтво про право на спадщину на частку спадкового майна. Свідоцтво про право на спадщину на частини спадкового майна не видано. Право власності на 1/6 частку квартири підлягає державній реєстрації.

Оскільки відповідачка створює перепони позивачці для оформлення спадщини, такими діями відповідач порушує право позивача на спадкування та унеможливлює його оформлення, вимушена звернутись до суду для захисту своїх прав.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України уразі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

VI. Висновки суду.

Вирішуючи спір, виходячи із аналізу вищезазначених норм закону необхідним є встановлення наявних у позивача прав на спадкове майно.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що спірна квартира входить до складу спадщини, а позивачка є спадкоємицєю частини квартири, а відтак суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

VII. Розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 907,33 грн.

Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення оплаченого судового збору не звертався, судовий збір залишається за позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 321, 328, 392, 1216-1218, 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 76, 77, 80, 81, 89, 141, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Перша кам`янська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право приватної власності на 1/2 (одну/другу) частини квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею: 43,1 кв.м., житловою площею: 31,1 кв.м в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення ,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 (адреса АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 адреса АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Перша кам`янська державна нотаріальна контора адреса 51931, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Медична, № 3.

Суддя Похваліта С. М.