Справа № 135/752/24
Провадження № 2/135/275/24
09.09.2024 Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: судді Корнієнка О.М.,
з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені (неустойки) за несвоєчасну сплату аліментів,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, пені по виплаті аліментів. В позовній заяві зазначила, що 06.03.2018 Ладижинським міським судом Вінницької області винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме: з 27.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. 12.09.2020 позивач вступила у шлюб, внаслідок якого змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Аліменти на дитину вона майже не отримувала. Тому у відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 200 571 грн. 35 коп.. Дана заборгованість утворилась з вини відповідача, а тому вона має право на стягнення неустойки (пені). За період з 01.03.2018 по 01.01.2024 сума неустойки складає 192 665 грн. 78 коп.
Тому просила суд відповідно до проведеного розрахунку стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 192 665 грн. 78 коп.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Не заперечував щодо заочного вирішення справи.
Відповідач ОСОБА_3 двічі належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відзиву на позов не подавав.
За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню зважаючи на таке.
Суд встановив, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно судового наказу від 06.03.2018 з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме: з 27.02.2018 і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з розрахунком, складеним державним виконавцем Зайком Т.В., видно, що заборгованість боржника ОСОБА_3 зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №4249, яка утворилась за період з березня 2018 року по квітень 2024 року станом на 29.05.2024 становить 200 571 грн. 35 коп. В розрахунку зазначено помісячно розмір аліментів до сплати, а також сплачений розмір аліментів, суму помісячної заборгованості та помісячний сукупний розмір боргу за аліментами.
Відповідачем не надано доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.
Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Проведений позивачем розрахунок суми неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2018 по 01.01.2024. становить 192 665 грн. 78 коп.
При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів неможливості сплати аліментів за вказаний період.
По справі не встановлено об?єктивних причин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти.
Відповідач не подав до суду будь-яких доводів про те, що він не мав змоги платити аліменти з часу їх призначення, відсутні і будь-які обґрунтування такої неможливості. Крім того, відповідачем не наведено суду підстав, у зв`язку з якими він може бути звільнений від сплати пені.
Так, стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Стягнення пені за прострочення виконання аліментних зобов`язань є механізмом захисту порушеного права дитини на належне утримання від одного з батьків.
Позивачем надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, що не перевищує розмір заборгованості по аліментам.
Відповідач був обізнаний про рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, знав про свій обов`язок сплати аліментів та частково їх сплачував, належних та допустимих доказів про те, що відповідач не міг сплачувати аліменти та те, що заборгованість по аліментах утворилася з неналежних від нього причин, суду не надано.
Відповідачем не зазначено та не надано суду доказів неспроможності сплачувати аліменти своєчасно та доказів поважності причин їх не сплати.
Позивачем заявляється сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів до стягнення у розмірі 192 665 грн. 78 коп., розмір якої не перевищує 100 % заборгованості по аліментах. При цьому судом встановлено, що загальну суму пені позивачем обраховано помісячно за заборгованістю по аліментах за весь період суми заборгованості.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене, оскільки суд не може виходити за межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення пені обґрунтовані та підлягають задоволенню.
При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_2 не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати.
Отже, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180, 181, 194, 196 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 280-282 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 за період з 01.03.2018 року по 31.01.2024 року в розмірі 192665 (сто дев?яносто дві тисячі шістсот шістдесят п?ять) грн. 78 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя