Єдиний унікальний номер 719/608/24
Номер провадження 2/719/135/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді Вербіцької М. В.,

з участю секретаря судового засідання Шевчук Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у залі судових засідань Новодністровського міського суду Чернівецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», в інтересах якого діє представниця ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

12 вересня 2024 позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», в інтересах якого діє представниця ОСОБА_1 , звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 23.01.2022 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_2 в електронній формі уклали кредитний договір про надання споживчого кредиту № 238993, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» кредит у розмірі 11 000 грн.

29.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та позивачем був укладений договір факторингу № 29022024, умовами якого визначено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату отримує належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. Згідно з п. 1.2. вказаного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників відповідно до додатку 2.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 238993, наданим позивачем, заборгованість за основною сумою боргу складає 11 000.00 грн, за відсотками 10868.00 грн. Сума заборгованості разом 21 868.00 грн.

Позивач указує, що 05.01.2022 ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та позичальник уклали договір про надання фінансового кредиту № 03975-01/2022 відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» фінансовий кредит у розмірі 3 000.00 грн.

13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та позивачем був укладений договір факторингу № 13012023, умовами якого визначено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату отримує належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. Згідно з п. 1.2. вказаного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників відповідно до додатку 2.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 03975-01/2022, наданим позивачем, заборгованість за основною сумою боргу складає 3 000.00 грн, за відсотками 5 175.00 грн. Сума заборгованості разом 8 175.00 грн.

Позивач також указує, що 07.01.2022 ТОВ «Мілоан» та позичальник уклали договір про споживчий кредит № 103493582 відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав від ТОВ «Мілоан» позику у розмірі 8 000,00 грн.

16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та позивачем був укладений договір факторингу № 16072024, умовами якого визначено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату отримує належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. Згідно з п. 1.2. вказаного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників відповідно до додатку 2.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 103493582, наданим позивачем, заборгованість за основною сумою боргу складає 8 000.00 грн, за відсотками 6 824,00 грн. Сума заборгованості разом 14 824,00 грн.

Загалом позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 44 867,00 грн, а також судові витрати у розмірі 3 028.00 грн сплаченого судового збору та інші витрати, пов`язаних з розглядом справи, які складають 1 514 грн.

Ухвалою судді Новодністровського міського суду Чернівецької області від 16.09.2024 позовна заява була залишена без руху та визначений 10-денний строк для усунення їх недоліків.

Після виконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху ухвалою судді Новодністровського міського суду Чернівецької області від 25.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.

Крім того, 25.10.2024 до суду надійшло клопотання від представника позивача про долучення доказів, зокрема довідки від 15.10.2024, вих. № 2919_31, відповідно до якої ТОВ «Універсальні платіжні рішення» як технологічний оператор платіжних послуг повідомив, що через платіжний сервіс «iPay.ua» була проведена успішна транзакція переведення 3 000,00 грн 05.01.2022 23:30:05 на карту, НОМЕР_1 , номер транзакції в системі -129506891, за кредитним договором № 03975-01/2022; платіжного доручення № 37758465 від 07.01.2022, платник ТОВ «Мілоан», отримувач ОСОБА_2 , сума 8 000,00 грн.

Доказів на підтвердження отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором № 238993 у розмірі 11 000 грн позивач не надав, хоча у клопотанні зазначив, що звертався до усіх первісних кредиторів з відповідними запитами.

Позивач та його представники у судові засідання не з`являлися, проте у позовній заяві клопотали розгляд справи здійснювати за їх відсутності.Крім того, позивач повідомив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, хоча належним чином був повідомлений про місце, час і дату судових засідань, зокрема, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданих до неї документів, судових повісток (рекомендовані повідомлення поверталися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»).

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Крім того, відповідно до приписів ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та постановити заочне рішення у справі.

Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов такого висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

1. Суд установив, що 23.01.2022 ОСОБА_2 за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт та особистий кабінет уклала з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» договір про надання споживчого кредиту № 238993, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у сумі 11 000,00 грн строком на 30 днів (згідно п. 1.4.) з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування коштами на умовах, передбачених у паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком № 1 до договору, що був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором М170 23.01.2022 10:17:34 ОСОБА_2 .

Згідно з п. 2.1. кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

У п. 2.4. цього договору зазначається, що кредит вважається наданим у день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами відповідно до п. 2.1. договору.

У п. 4.3.1. договору сторони домовились, що у випадку, якщо споживач на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Згідно з п. 10.8., підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (за текстом договору-правила), що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними, зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

До договору № 238993 про надання споживчого кредиту додаються додатки: таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту.

Суд установив, що після спливу 30-денного строку відповідач не здійсним жодних оплат ні за основною сумою кредиту, ні за відсотками за користування кредитними коштами, тому договір був автоматично пролонгований кредитодавцем на підставі його пунктів 4.3.1. та 4.3.2 на 87 днів.

Загалом позивач просить стягнути з відповідача за вказаним договором 11 000 грн суми заборгованості за тілом кредиту та 10 868,00 грн заборгованості за процентами за період з 23.01.2022 по 23.05.2022.

Розрахунок відсотків за 30-денний пільговий період, коли відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися у розмірі 0,95 % за кожен день такого користування, та за 87 днів періоду автопролонгації, коли відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися у розмірі 1,90 % за кожен день такого користування, дозволяє суду дійти висновку, що проведені обчислення таких відсотків позивачем є належними і достовірними. Більше того, за період з 26.02.2022 по 01.05.2022 кредитодавець відсотки за користування кредитними коштами не нараховував.

Таким чином, суд доходить переконання, що у даному випадку вказана сума підлягає до стягнення.

29.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 29022024, у п. 1.1 якого визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання кредиту, плату за кредитом, плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Фактором у даному договорі виступив позивач.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у реєстрі боржників містяться у додатку № 1 до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 та є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 1.3 цього договору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» зобов`язалося протягом 10 робочих днів з дати відступлення прав вимог повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних факторові.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження щодо повідомлення відповідача про таке відступлення права вимоги.

Згідно з п. 1.2. договору факторингу № 29022024 перехід прав вимоги заборгованості до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги - підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору факторингу.

Відповідно до п. 1.2. в день, коли здійснюється перехід від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати ТОВ «ФК «ЄАПБ» інформацію відповідно до реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді.

На виконання вказаного договору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло Реєстр боржників №2 кількістю 7782, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу №29022024 від «29» лютого 2024 від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права вимоги заборгованості від боржників і дане товариство стало кредитором відносно боржників стосовно заборгованостей, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29022024 від 29.02.2024. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 право вимоги до ОСОБА_2 також було переуступлене.

2. Також суд установив, що ОСОБА_2 уклав з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» договір про надання фінансового кредиту № 03975-01/2022, за умовами якого товариство надало ОСОБА_2 фінансовий кредит в розмірі 3 000,00 грн строком на 30 днів до 03.02.2022, але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання, та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах , визначених цим договором, та сплатити товариству за користування кредитом 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу.

До договору № 03975-01/2022 додається додаток: графік платежів.

Відповідно до п. 6.7. Договору підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства.

У п. 2.5 указаного договору визначено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

А п. 4.2 договору № 03975-01/2022 містить припис про те, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, визначений у п. 1.2 цього договору (30-денний строк) проценти у розмірі 2,5 % на добу продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але у будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору.

Відповідно до довідки, наданої позивачем 25.10.2024, відповідач 05.01.2022 отримав шляхом перерахування через платіжний сервіс «iPay.ua» номер транзакції в системі -129506891, на його платіжну картку НОМЕР_1 кредитні кошти у розмірі 3 000.00 грн.

На момент закінчення 30-денного строку, а саме станом на 03.02.2022 ОСОБА_2 не виконав взяті за договором зобов`язання щодо сплати кредитних коштів і відсотків за користування ними, відтак кредитодавець на підставі п. 2.5, 4.2 договору продовжував нараховувати відсотки за користування кредитом у розмірі 2,5 % на добу до 05.05.2022. Причому у період з 24.02.2022 по 17.04.2022 кредитодавець з власної ініціативи не нараховував відсотки за користування кредитними коштами.

Загалом позивач просить стягнути з відповідача за вказаним договором 3 000,00 грн суми заборгованості за тілом кредиту та 5 175,00 грн заборгованості за процентами.

Розрахунок відсотків, проведений судом, дозволяє дійти висновку, що обчислення таких відсотків позивачем є належними і достовірними.

Таким чином, суд доходить переконання, що у даному випадку вказана сума підлягає до стягнення.

13.01.2024 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 13012023, у п. 1.1 якого визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання позики, плату за позикою, плату за процентною ставкою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Фактором у даному договорі виступив позивач.

Витяг з реєстру боржників, відповідно до якого право вимоги до відповідача, яке виникло за договором № 03975-01/2022, перейшло до позивача, де боржником зазначена ОСОБА_2 , додається до позовної заяви.

Відповідно до п. 1.3 цього договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язалося протягом 10 робочих днів з дати відступлення прав вимог за кредитним договором фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних факторові, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимоги чинного законодавства.

Згідно з п. 1.2. договору факторингу № 13012023 перехід прав вимоги заборгованості до фактора відбувається в день підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги - підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору факторингу.

Відповідно до п. 1.2. в день, коли здійснюється перехід від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати ТОВ «ФК «ЄАПБ» інформацію відповідно до реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді (додаток №5).

На виконання вказаного договору, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло Реєстр боржників кількістю, після чого, з урахуванням п. 1.2. договору факторингу №13012023 від 13.01.2024 року, від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права вимоги заборгованості від боржників і дане товариство стало кредитором відносно боржників стосовно заборгованостей, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 13012023 від 13.01.2024 року.

3. Суд також з`ясував, що 07.01.2022 ОСОБА_2 уклав з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 103493582, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у сумі 8 000,00 грн строком на 30 днів з 07.01.2022 та зобов`язався повернути кредит 06.02.2022, сплатити проценти за користування коштами на умовах, передбачених у паспорті споживчого кредиту № 103493582, який є невід`ємною частиною цього договору, згідно з графіком платежів за договором про споживчий кредит № 103493582 від 07.01.2022, який є додатком № 1 до договору, що був підписаний відповідачем електронним шляхом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до п. 5.1. договору про споживчий кредит позичальник підтвердив, що до укладення цього договору ознайомився з наявними схемами кредитування та отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа, розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту. Також він підтвердив, що до укладення договору отримав його проєкт в електронному вигляді в особистому кабінеті та ознайомивсь з усіма його умовами, правилами, що розміщені на сайті позичальника, умови договору йому зрозумілі та договір адаптовано до його потреб та фінансового стану.

У п. 2.2.2. договору № 103493582 визначено, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування з урахуванням можливої пролонгації на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахування особливостей, передбачених у п. 2.2.3 договору.

Відповідно до п. 2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення строку відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У такому випадку відсотки нараховуються за базовою процентною ставною у розмірі 5 % за кожен день користування кредитними коштами.

Відповідно до платіжного доручення № 37758465 від 07.01.2022, наданої позивачем 25.10.2024, відповідач 07.01.2022 отримав від ТОВ «Мілоан» шляхом перерахування кредитні кошти у розмірі 8 000.00 грн.

До договору № 103493582 додаються додатки: графік платежів за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту.

30-денний строк користування кредитом закінчився 06.02.2022. Відповідач не сплатив тіло кредиту і відсотки за його користування (які у вказаний період становили 0,01 % на день, сукупно 24 гривні). Починаючи з 07.02.2022 року, позаяк відповідач продовжував користуватися кредитними коштами, за кожен день такого користування йому нараховувалися відсотки у розмірі 5 % за день, тобто по 400 грн.

Загалом позивач просить стягнути з відповідача 8 000,00 грн за основною сумою боргу, 6824,00 заборгованості за відсотками.

Відповідач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 6 824 грн, з чого слідує, що відсотки за користування кредитними коштами за базовою ставкою (5 %) він просить стягнути за 17 днів:

(6 824 -24) ? 400 = 17 днів.

Тобто за період, менший 60-денного строку, який визначений договором як період протягом якого кредитодавець має право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами у разі своєчасної несплати позичальником тіла кредиту і продовження користування кредитними коштами.

Отже, у цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 16072024, у п. 1.1 якого визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання кредиту, плату за кредитом, плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Фактором у даному договорі виступив позивач.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у реєстрі боржників містяться у додатку № 1 до договору та є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 1.2. договору факторингу № 16072024 перехід прав вимоги заборгованості до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги - підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору факторингу.

Відповідно до п. 1.2. в день, коли здійснюється перехід від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати ТОВ «ФК «ЄАПБ» інформацію відповідно до реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді.

На виконання вказаного договору ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло Реєстр боржників в електронному вигляді наданий на флеш-носії, у розмірі 10388 Кбайт, після чого від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права вимоги заборгованості від боржників і дане товариство стало кредитором відносно боржників стосовно заборгованостей, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 16072024 від 16.07.2024. До позивача відповідно до даних із витягу з реєстру боржників перейшло і право вимоги до ОСОБА_2 .

Суд уважає надані позивачем докази достовірними, допустимими, належними та такими, що у своїй сукупності підтверджують обставини, на які він покликається, в частині надання кредитних коштів та невиконання зобов`язань за кредитними договорами відповідачем. А також суд вбачає за доведену ту обставину, що право вимоги належить позивачу відповідно до договорів факторингу № 29022024 від «29» лютого 2024, № 13012023 від «13» січня 2023, № 16072024 від «16» липня 2024, позов не є передчасним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підстави заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідача на його користь заборгованість сукупно у розмірі 44 867,00 грн у зв`язку із порушенням зобов`язань за описаними вище кредитними договорами.

За статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

У статті 14 зазначеного Закону виснувано: договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача. Кредитодавцю забороняється встановлювати плату за розгляд запиту (заяви) про укладення договору про споживчий кредит.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 цього кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази вказують на те, що ОСОБА_2 уклав три кредитні договори 23.01.2022 № 238993 з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», 05.01.2022 № 03975-01/2022 з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», 07.01.2022 № 103493582 з ТОВ «Мілоан», права вимоги за якими у подальшому стали предметом договорів факторингу, укладених між кредитодавцями і позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ». За умовами кредитних договорів відповідачу надавалися кредитні кошти, які він зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними у порядку, визначеному договорами.

Після закінчення строків кредитування відповідач грошові кошти не повертав та не сплачував відсотки за користування ними.

У подальшому права вимоги по трьох кредитних договорах, укладених з ОСОБА_2 , були відступлені за договорами факторингу позивачеві.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.03.2021 року у справі №906/1174/18 (провадження №12-1гс21, п. 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Договір відступлення прав вимоги є ідентичним за правовою природою до договору факторингу. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ні первісним кредиторам, ні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄАПБ» не повернуті, позицію відповідача, який жодних аргументів чи доказів для доведення протилежного не надав, а також вимоги ч. 1 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що свідчить про порушення прав позивача, суд вважає, що право позивача на повернення заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотках підлягає захисту в судовому порядку.

Таким чином, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами від 12.12.2021 № 238993 з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», від 10.01.2022 № 103493582 з ТОВ «Мілоан», від 14.02.2022 № 03975-01/2022 з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ».

Суд також бере до увагу позицію відповідача, який заяви по суті справи до суду не надавав, жодні обставини, викладені позивачем, не заперечував, свої аргументи не наводив, у судові засідання не з`являвся.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором та вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» сукупно заборгованості 44 867,00 грн за тілом кредиту та за відсотками.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Щодо стягнення з відповідача 1514 грн витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, про що просить позивач, суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України вони не підлягають до стягнення.

Ч. 8 ст. 141 ЦПК України врегламентовує: розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивач не надав доказів на підтвердження вищевказаних витрат, не робив заяву про їх подання після ухвалення судового рішення, а тому суд залишає таку заяву позивача без розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові-на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до позовних вимог ціна позову у даній справі становила 44 867,00 грн. Позовні вимоги задоволено повністю. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 3 028 грн, сплаченого судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 206, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 614, 629, 1046, 1048-1050 Цивільного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 238993 від 23.01.2022 у розмірі 21 868,00 грн (двадцяти однієї тисячі вісімсот шестидесяти восьми грн 00 коп.) з яких:

-11 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;

-10 868,00 грн -сума заборгованості за відсотками;

заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 03975-01/2022 від 05.01.2022 у розмірі 8 175,00 грн (восьми тисяч сто сімдесяти п`яти грн. 00 коп.) з яких

-3 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;

-5 175,00 грн -сума заборгованості за відсотками

заборгованість за договором про споживчий кредит № 103493582 від 07.01.2022 у розмірі 14 824,00 грн (чотирнадцяти тисяч вісімсот двадцяти чотирьох грн 00 коп.) з яких:

-8 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;

-6 824,00 грн -сума заборгованості за відсотками;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (трьох тисяч двадцяти восьми грн 00 коп.).

Залишити без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про стягнення на його користь з ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме, з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, у розмірі 1 514 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Новодністровським міським судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Чернівецького апеляційного суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Відомості про учасників справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», , адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1

Повне судове рішення складено 20.11.2024.

Головуюча суддя: Мар`яна ВЕРБІЦЬКА