Справа № 752/7995/24
Провадження № 2-з/752/135/24
У Х В А Л А

22 квітня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Хоменко В.С.

при секретарі - Павлюх П.В.,

розглянувши заяву адвоката Палішевої Наталі Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

15.04.2024 року до суду надійшла заява про забезпечення доказів до подання позовної заяви адвоката Палішевої Н.О. в інтересах ОСОБА_2 , в якій остання просила суд забезпечити докази шляхом витребування в АТ КБ «Приватбанк» засвідчені належним чином копії депозитних рахунків, відкритих та закритих у період з 30.08.2001 року по теперішній час на ім`я ОСОБА_3 , як в гривневому еквіваленті, так і в будь-якій іноземній валюті.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. 116 ЦПК України встановлені підстави та порядок забезпечення доказів.

Так, відповідно до вимогст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Згідно п. 4-6 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Звертаючись до суду, заявник в обґрунтування своєї заяви посилається на те, що ОСОБА_1 має намір звернутись до суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, до складу якого увійшли зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 автомобіль Ssang Yong Kyron, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, жовтого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , та грошові кошти на відкритих на ім`я ОСОБА_3 депозитних рахунках в АТ КБ «Приватбанк» як у гривні, так і в іноземній валюті на загальну суму приблизно 800 000,00 грн.

Однак, вказав, що ОСОБА_3 відмовляється надати копії депозитних договорів та має намір їх закрити, а банк на його усні звернення відмовляє у наданні інформації, посилаючись на положення ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», що дає йому підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи вищенаведені норми права у сукупності з вимогами заявника, суд зазначає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

У постанові від 01.04.2020 року в у справі № 367/6751/18-ц Верховний Суд зазначив, що забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові 11.03.2020 року в справі №901/608/19.

Тому, суд вважає, що заява не містить доказів, які дають реальну підставу вважати, що докази, які заявник наразі просить суд витребувати, можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Також заява не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення доказів, оскільки суд не вважає належним обґрунтуванням необхідності забезпечення доказів доводи про те, що у заявника є складнощі в отриманні певних доказів, які йому необхідні.

Суд відзначає, що заявник не позбавлений можливості під час звернення до відповідного суду заявити клопотання під час розгляду справи по суті про витребування вищезазначеної інформації під час розгляду судом справи про поділ майна подружжя.

Оскільки, заявником не наведено достатніх підстав щодо необхідності забезпечення доказів, а також те, що дані докази можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, окрім того, заявником не надано до суду підтвердження того, що самостійно зберегти та зафіксувати вищевказані докази, не вдається можливим, тому суд дійшов висновку, що заява заявника про забезпечення доказів до подання позовної заяви не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 81, 84, 95, 116, 258-261, 263-265, 353-355 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні заяви адвоката Палішевої Наталі Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.С. Хоменко