ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2728/24 Справа № 208/8886/20 Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т.П. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 03 липня 2020 року о 18.00 годині її малолітній син ОСОБА_3 переходив перехрестя вулиці Сурська та вулиці Ніженська у м. Кам`янське Дніпропетровської області, під час чого відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухалась по перехрестю вулиці Сурська та вулиці Ніженська у м. Кам`янське Дніпропетровської області, не вибравши безпечну швидкість руху, здійснила наїзд на її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження, та був доставлений одразу до КЗ «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, а згодом був транспортований до Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради.

Вина відповідача ОСОБА_1 встановлена в межах адміністративної справи (справа № 208/6206/20) за ст. 124 КУпАП від 24 вересня 2020 року, де вона визнала свою вину повністю та на неї накладено штраф у розмірі 340 гривень.

На підтвердження завданої майнової шкоди зазначила, що заявлена сума 6528,21 гривні складається із витрат на лікування сина ОСОБА_3 , що підтверджена долученими чеками і квитанціями на підтвердження понесення витрат стороною позивача на придбання медичних препаратів.

Крім майнової шкоди завдана і моральна шкода, яку заподіяно внаслідок фізичного болю, який переживав її син, його душевних страждань, які її син пережив у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, так як її син ОСОБА_3 пережив величезний стрес та хвилювання, та на теперішній час має страхи від такої події, наслідки якої проявляються дотеперішнього часу. Крім того, в зв`язку із травмуванням дитини, позивачка також перенесла величезний стрес, перебувала у емоційному напруженні.

Син вимушений був вживати заспокійливі засоби. Поганий настрій, поганий сон, спогади про скоєне ДТП негативно впливали на стан сина позивача та відповідно і на її стан здоров`я. На фоні емоційного напруження син не міг спокійно спати.

Позивач зазначала, що її син ОСОБА_5 тривалий час займався карате, приймав участь у спортивних змаганнях, був перспективним та прогресивним спортсменом, досяг успіху у спорті. Однак після дорожньо-транспортної пригоди він був вимушений припинити займатись карате. Вважає що 75000 грн. є сумою, яка підлягає стягненню з відповідача на відшкодування моральної шкоди, завданої її сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь як законного представника дитини.

Просила стягнути з ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6528,21 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 75000 грн..

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6528,21 грн. у відшкодування майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , як законного представника малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 67000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1681,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди до 10 000 грн. Вважає, що суд першої інстанції помилково послався при визначенні розміру моральної шкоди як на доказ на протиправну поведінку відповідача, що не відповідає дійсності. В даному випадку на її думку слід врахувати, що малолітній хлопчик перебігав проїзжу частину дороги поза дією пішохідного переходу, за відсутності світлофору, позаду від`їжджаючого автобусу, що затуляло оглядовість і що також знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП. Вона зверталася до позивача і пропонувала останній 8000-10000 грн. за компенсацію, але позивач відмовилася, зазначивши, що буде звертатися до суду. Вона має на утриманні неповнолітню дитину, яку виховує сама, не має можливості працевлаштуватися, вважає, що стягнута сума моральної шкоди не доведена і не відображає дійсну шкоду, є завищеною і є непомірною.

Крім того, позивач посилалася в обґрунтування моральної шкоди на те, що її син займався карате,а в результаті травмування втратив таку можливість. Однак це не відповідає дійсності. Із офіційних інтернет-джерел відомо про те, що син позивачки в період лютий-березень 2021 року приймав участь в змаганнях відкритому чемпіонаті міста Дніпра із карате й обійняв перше місце,зазначене свідчить, що жодних перешкод в даному випадку для зайняття спортом у дитини не має.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи, що по даній справі ціна позову становить 75000 грн., тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із глибини емоційних переживань малолітнього ОСОБА_3 як на час події, так і з врахуванням наслідків такої події та його моральних страждань, розміру мінімальної заробітної плати станом на час винесення рішення, яка дорівнює 6700грн.,з засад розумності, виваженості і справедливості. При розрахунку розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд дійшов висновку щодо можливості визначити розмір моральної шкоди на рівні 10 розмірів мінімальної заробітної плати.

Із таким висновком не можливо погодитися за таких підстав.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 1 частини 2 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної

небезпеки.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та підвергнуто адміністративному стягненню у вигляді штрафу. В постанові зазначено, що 03.07.2020 року о 18.00 годині ОСОБА_1 на перехресті вулиці Сурська та вулиці Ніженська в м. Кам`янське, керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti» н/з НОМЕР_2 , не вибрала безпечну швидкість руху, а також не вжила заходів для зменшення швидкості руху та здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_3 ..

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження.

Згідно висновку судово-медичного експерта Кам`янського міжрегіонального відділення СМЕ від 18 серпня 2020 року у ОСОБА_3 виявлене ушкодження у вигляді садни в області лівого колінного суглобу, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, яке має незначні скороминущі наслідки. Ушкодження виникло внаслідок дії тупого, твердого предмета, предметів. Проходив лікування в стаціонарі з 03.07.2020 року по 08.07.2020 року.

У виписці із медичної карти (амбулаторного) стаціонарного хворого №6328 КІІ "ДОДКЛ" ДОР" на ім`я ОСОБА_3 зазначено, що виявлена відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана правої тім`яної ділянки (Г1ХО 03.07.2020 року), садна волосистої частини голови, забій лівого колінного суглоба.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. (Постанова Верховного Суду від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що потерпілому в результаті дорожньо-транспортної пригоди спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я .

В постанові Верховного Суду від 05.12.2022 року в справі № 214/7462/20 вказано, що розмір визначеної компенсації моральної шкоди повинен, хоча б наближено, бути мірою

моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. Грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина

фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц.

Позивач обгрунтовувала спричинення моральної шкоди синові фізичним болем та душевними стражданнями,стресом, емоційним напруженням, поганим настроєм та поганим сном. Дитина позбавлена можливості займатися спортом, і саме карате, через протиправні дії відповідача.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції зазначив, що в результаті травмування було обмежено звичний уклад життя дитини та можливість його розвитку, і виходив із того, що її розмір слід визначити на рівні 10 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 67000 грн..

Проте в даному випадку діюче законодавство не пов`язує визначення межі відшкодування моральної шкоди у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати.

За висновком судово-медичного експерта Кам`янського міжрегіонального відділення СМЕ від 18 серпня 2020 року у ОСОБА_3 виявлене ушкодження у вигляді садни в області лівого колінного суглобу, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, яке має незначні скороминущі наслідки.

Доказів того, в результаті ДТП обмежено звичний уклад життя дитини та можливість його розвитку, із чого виходив суд першої інстанції, матеріали справи не містять.

Заперечуючи проти визначеної судом суми моральної шкоди, відповідач зазначала, що ОСОБА_3 не позбавлений можливості займатися спортом та не втратив можливість свого розвитку. В підтвердження послалася на те, що ОСОБА_3 21.03.2021 року приймав участь у відкритому чемпіонаті міста Дніпра з ОСОБА_6 , де зайняв 1 місце, що підтверджується відповідною грамотою (а.с.75). Зазначена обставина нічим не спростовується.

Таким чином, визначений судом першої інстанції розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним, без врахування конкретних обставин справи.

Виходячи із того, що грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, де за скоєння ДТП відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності, та встановлено,що відповідач не вибрала безпечну швидкість руху, не вжила заходів для зменшення швидкості руху та здійснила наїзд на пішохода; глибина фізичних та душевних страждань, їх тривалість; ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди; вимоги розумності і справедливості, колегія суддів вважає, що відшкодуванню підлягає моральна шкода в сумі 20 000 грн., що узгоджується з характером моральних страждань дитини.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки апеляційним судом в оскаржуваній частині встановлено неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то є підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення в частині розміру моральної шкоди з 67000 грн. на 20 000 грн.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 75000 грн.,

що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Резолютивну частину рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року в частині стягнутої суми на відшкодування моральної шкоди змінити з « 67000 грн.» на « 20 000 грн.».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: