Справа № 296/9679/24
УХВАЛА

Іменем України

"23" жовтня 2024 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки зі спільного нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за змістом якої просить: виділити в натурі ОСОБА_1 53/400 ідеальних часток жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; виділити в натурі ОСОБА_1 1/4 частку земельної ділянки, площею 0,0345 га з кадастровим номером :03:002:0093, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вказана позовна заява не відповідає вимогам законодавства та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності, витребування або повернення майна, виділ у натурі частки майна є майновими, оскільки за своєю правовою природою пов`язані з підтвердженням прав на майно (постанова ВС від 24.01.2018 року у справі № 916/1220/17, ухвала ВС від 04.03.2019 року у справі № 923/441/18, ухвала ВС від 30.03.2023 року у справі № 591/3750/20).

Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Таким чином, належними доказами на підтвердження вартості майна, із якої необхідно визначити ціну позову та відповідно розмір судового збору, є, зокрема, звіт про оцінку майна з висновком про його вартість (станом саме на дату подання позову до суду), дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості аналогічного майна в районі місцезнаходження спірного майна тощо.

Проте, позивачем не визначено ні ціни позову, ні вартості нерухомого майна, що є предметом спору, й не надано належного доказу - звіту про оцінку майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності, з висновком про його вартість станом саме на дату подання позову до суду.

Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити розмір судового збору, який позивач має сплатити та чи розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, а також вирішення судом питання щодо дійсної наявності у позивача скрутного матеріального становища для цілей звільнення від сплати судового збору.

З огляду на викладене, позивачу необхідно подати до суду звіт про оцінку спірного майна з висновком про його вартість станом на дату подання позову до суду, визначити та вказати у позовній заяві ціну позову, виходячи з дійсної ринкової вартості спірного майна.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

З огляду на викладені обставини, виходячи зі змісту позовних вимог, позивачу необхідно усунути вказані недоліки у позові, визначивши ціну позову.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки зі спільного нерухомого майна залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. Й. Адамович