Справа № 690/372/24
Провадження № 2/690/173/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області у порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою за змістом якої просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу, виданого Ватутінським міським судом Черкаської області від 09.12.2022 року (судова справа № 690/597/22), з 1/4 до 1/14 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що не заперечуючи свого обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який він буде виконувати в силу своїх можливостей, суд має врахувати, що позивачем офіційно створено нову сім`ю в якій 23.11.2023 року народився син, тож слід зменшити розмір аліментів, які ним сплачуються на спільну з відповідачем дитину, до 1/14 частини його доходів, оскільки відповідно до наданих ним розрахунків 1/14 частина його доходу навіть перевищує гарантований розмір аліментів для дитини віком до 6 років, тобто 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час становить 1 281,50 грн.

Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву в формі пояснень-доводів за змістом яких заперечила проти задоволення позовних вимог, оскільки до 28.02.2025 року перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною та в зв`язку з цим не може працювати. Вказала, що інших джерел доходів, окрім аліментів не має, фактично проживає в батьків, які маючи інвалідність, все ж намагаються їй допомагати хоча б базовими продуктами харчування, які вирощують на власному городі, але цього не вистачає на утримання дитини, оскільки це потребує значних фінансових витрат в місяць близько 8 000 грн.

У підготовчому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, одночасно вказавши, що розуміє, що вони є надмірними. Також пояснив, що його дружина перебуває в декретній відпустці по догляду за їх сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому не працює, та лише його заробітна плата орієнтовно в розмірі 24 000 грн. в місяць є джерелом доходу сім`ї. Додатково вказав, що на час присудження судом аліментів він жив у м. Ватутіне та не був працевлаштованим, тож їх розмір розраховувався з середнього заробітку місцевості в якій він проживав, та становив орієнтовно 4 000 грн., а з січня 2024 року він офіційно працевлаштувався в м. Києві, де й проживає з сім`єю, тож на даний час 1/4 частини його доходу становить близько 6 000 грн. Позицію щодо зменшення розміру аліментів також мотивував тим, що відповідач фактично перешкоджає йому бачитись з сином ОСОБА_5 , а також він не впевнений щодо цільового використання відповідачем коштів, які він сплачує їй в якості аліментів. Також вказав, що витрати на проживання в м. Києві є значно більшими, ніж у м. Ватутіне. На запитання суду пояснив, що на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , якому виповнилось 8 місяців, витрачається близько 8 000 10 000 грн. в місяць.

Відповідач у підготовчому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, оскільки запропонований позивачем розмір аліментів є не співмірним з реальними потребами їх спільної дитини. Також вказала, що вона перебуває на обліку в управлінні соціального захисту як отримувач соціальної допомоги як малозабезпечена та до досягнення дитиною 3-річного віку.

Ухвалою від 14.08.2024 року закрито підготовче провадження в даній цивільній справі та призначено її до розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явились, клопотань від їх імені про відкладення розгляду справи на іншу дату чи з інших процесуальних питань не надходило, як наслідок, відсутні перешкоди для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Враховуючи доводи сторін, наведені ними в підготовчому провадженні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено фактичні обставини справи.

Сторони з 13.10.2021 року перебували в зареєстрованому шлюбі, яке розірвано рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 29.03.2023 року в справі № 690/112/23, а відповідачу відновлено дошлюбне прізвище ОСОБА_6 .

За змістом судового наказу Ватутінського міського суду Черкаської області від 09.12.2022 року в справі № 690/597/22 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше 19 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06.12.2022 року і до повноліття дитини.

Позивач також є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02.12.2023 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до довідки від 18.04.2024 року № 2657/д-2024 ОСОБА_1 з 04.01.2024 року працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» на посаді фахівця та за період з 04.01.2024 року по 31.03.2024 року йому нараховано довід в розмірі 86 382,83 грн.

Позивач з 30.10.2023 року орендує квартиру в АДРЕСА_1 , строком до 30.10.2024 року, що підтверджується копією договору оренди від 30.10.2023 року. Ціна оренди становить 5 500 грн. в місяць.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку його щомісячні витрати становлять від 18 630 грн. до 23 326 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, зробленого Звенигородським відділом державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області, станом на 01.07.2024 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Ватутінського міського суду Черкаської області від 09.12.2022 року № 690/597/22, становить 2 856,14 грн.

Відповідач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради як одержувач допомоги відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», що підтверджується копіями довідок від 09.07.2024 року № 337, від 05.08.2024 року № 388 та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за період з 4 кварталу 2023 року по 1 квартал 2024 року.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколу № 7 до неї, Конвенцією ООН про права дитини, а також Декларацією прав дитини.

Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до змісту ст. 26 Конвенції ООН про права дитини держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов`язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, оскільки погіршення матеріального стану платника аліментів або зміни його сімейного стану, може бути підставою для заявлення вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач виходив з того, що створення ним нової сім`ї та народження в нього іншої дитини, свідчать про зміну його сімейного стану, що є підставою для зменшення розміру аліментів, а зменшити їх розмір необхідно з 1/4 до 1/14 частини його доходів, оскільки 1/14 частина його доходів на даний час навіть перевищує гарантований розмір аліментів для дитини віком до 6 років, тобто 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вже в судовому засіданні позивач додатково вказав на погіршення свого матеріального стану, що зумовлено необхідністю винаймати квартиру в м. Києві, де він на даний час працевлаштований.

При цьому, позивач вказавши, що витрати на новонародженого сина ОСОБА_4 в місяць орієнтовно становлять 8 000 10 000 грн., у судовому засіданні все ж проявив усвідомлення того, що зменшення розміру аліментів на утримання дворічного сина ОСОБА_5 до 1/14 частки його доходу, що ледь перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є вкрай надмірним, але все одно продовжив наполягати на задоволенні позовних вимог.

Водночас відповідно до сталої правової позиції Верховного Суду, крім іншого, викладеної в постановах від 16.09.2020 року в справі № 565/2071/19, від 28.05.2021 року в справі № 715/2073/20, від 08.06.2022 року в справі № 565/1059/21 зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Крім того, постанови Верховного Суду від 25.09.2019 року в справі № 755/14148/18, від 09.09.2021 року в справі № 554/3355/20 містять висновки про те, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів, тож вказана обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини, та, як наслідок, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Оцінюючи зміну матеріального стану позивача суд враховує, що станом на час винесення судового наказу Ватутінського міського суду Черкаської області від 09.12.2022 року в справі № 690/597/22 про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 не мав офіційного доходу та був не працевлаштованим, про що також вказано безпосередньо самим позивачем у судовому засіданні, тож розмір аліментів розраховувався з середнього заробітку для відповідної місцевості, де він проживає (зареєстрований), 11 862 грн., а на час звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів позивач офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, розмір якого майже вдвічі перевищує розрахункову величину з якої розраховувався розмір аліментів до його офіційного працевлаштування.

Вказане свідчить, що з часу присудження судом аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 матеріальний стан ОСОБА_1 змінився в сторону покращення.

Водночас наданий ОСОБА_1 розрахунок його орієнтовних щомісячних витрат у розмірі від 18 630 грн. до 23 326 грн., судом оцінюється критично, оскільки позивачем не надано доказів того, що його 8-місячний син ОСОБА_9 перебуває саме на штучному вигодовуванні та цьому не має альтернативи з об`єктивних причин, а він чи інші члени його сім`ї потребують лікувальних масажів або ж мають вживати ліки за призначенням лікаря. Крім того, хоча й наданий розрахунок не містить відомостей про витрати на продукти харчування, гігієни для власного користування, а також інші побутові потреби позивача та його дружини, навіть мінімальний розмір таких орієнтовних щомісячних витрат позивача суттєво наближений до розміру його щомісячного офіційного доходу, що вочевидь свідчить про його недостовірність, з урахуванням того, що поточна заборгованість позивача зі сплати аліментів не перевищує розміру платежу за 1 місяць.

Доводи позивача як підставу зменшення аліментів про те, що відповідач чинить йому перешкоди в спілкуванні з дитиною, суд залишає поза увагою, роз`яснивши ОСОБА_1 безпосередньо в судовому засіданні, що відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а в разі порушення ОСОБА_2 його прав та інтересу щодо участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею він може звернутися до суду з окремим позовом за захистом свого порушеного права.

Безумовно критичній оцінці підлягають доводи позивача як підставу зменшення розміру аліментів про наявність у нього сумнівів щодо цільового використання відповідачем вже сплачених ним аліментів саме на потреби дитини, оскільки його орієнтовні щомісячні витрати на малолітнього сина ОСОБА_4 становлять близько 8 000 10 000 грн. в той час як максимальний розмір нарахованих за місяць аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 становив лише 6 339,39 грн., та відповідно до пояснень ОСОБА_1 він не звертався до органів опіки та піклування для контролю за цільовим витрачанням аліментів, які він сплачує на користь ОСОБА_2 , на утримання їх спільного сина ОСОБА_5 , хоча таке його право передбачене ч. 1 ст. 186 СК України.

При цьому, встановлення факту нецільового витрачання аліментів відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України є самостійною підставою для звернення платника аліментів до суду з позовом про зменшення їх розміру.

Разом з тим, виходячи з принципу справедливості, суд об`єктивно враховує, що в позивача на утриманні також перебуває дружина ОСОБА_10 , яка на даний час не має можливості працевлаштуватися в зв`язку з доглядом за їх спільною дитиною, якій на даний час лише 9 місяців, а витрати на винаймання квартири в м. Києві суттєво впливають на майновий стан позивача, та такі витрати є безумовно необхідними для можливості отримання доходу, який є суттєво вищим, ніж середня заробітна плата для Звенигородського району Черкаської області, оскільки після офіційного працевлаштування позивача розмір аліментів, які ним сплачуються на утримання спільного сина сторін збільшився вдвічі, що відповідає необхідності якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги та зменшити розмір аліментів, що стягуються позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу, виданого Ватутінським міським судом Черкаської області від 09.12.2022 року (судова справа № 690/597/22), з 1/4 до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, вважаючи, що вказане не суперечитиме якнайкращому забезпеченню інтересів його малолітнього сина ОСОБА_5 , оскільки розмір аліментів, що буде стягуватися з позивача на його утримання не буде меншим, ніж той, що стягувався б за умови відсутності офіційних доходів у позивача, а також частково сприятиме вирішенню матеріально-побутових проблем позивача, зумовлених об`єктивною неможливістю його дружини працевлаштуватися до досягнення їх сином ОСОБА_4 3-річного віку.

Крім того, таке зменшення судом розміру аліментів, з урахуванням вищевказаних обставин, не позбавляє права ОСОБА_11 в подальшому, в разі покращення матеріального стану позивача, в тому числі за рахунок працевлаштування його дружини, звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання їх спільного сина ОСОБА_5 , а також з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_5 , за наявності для цього достатніх підстав.

Враховуючи те, що згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, наявні підстави для стягнення з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 432 (чотириста тридцять дві) грн. 57 коп., що відповідає частині задоволених позовних вимог (5/14).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 13, 76-81, 89, 141, 142, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Ватутінського міського суду Черкаської області від 09.12.2022 року в справі № 690/597/22, з 1/4 до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання даним рішенням суду законної сили, до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 432 (чотириста тридцять дві) грн. 57 коп.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 12.04.2021 року територіальним управлінням Державної міграційної служби України № 7117, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 02.08.2023 року територіальним управлінням Державної міграційної служби України № 7117, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя Линдюк В.С.