УХВАЛА

29 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 363/1767/23

провадження № 61-3548 св 24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ситнік О. М., розглянувши на стадії попереднього розгляду в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яку представляє ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

1. У квітні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути зі ОСОБА_1 на свою користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу Volkswagen, модель Jetta, 2016 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов): НОМЕР_1 (далі - транспортний засіб, автомобіль) у сумі 186 794,17 грн у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

2. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

3. Постановою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково - рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року скасоване та ухвалене нове судове рішення про часткове задоволення позову: вирішено стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля у сумі 145 354,50 грн; вирішене питання розподілу судових витрат.

4. 08 березня 2024 року адвокат Кирилкін Р. О., який представляє ОСОБА_1 , надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року, у якій просить її скасувати, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року залишити в силі.

5. Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

6. Касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню. Разом з тим, у касаційній скарзі заявник посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо зміни процесуального статусу майна подружжя відповідно до статті 64 Сімейного кодексу України (далі - СК України) внаслідок укладення правочину між подружжям.

7. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 квітня 2024 року відкрите касаційне провадження у справі.

8. Як на підставу касаційного оскарження відповідного судового рішення апеляційного суду заявниця посилається на пункти 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Вона вважає, що апеляційний суд не врахував правові висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 755/19197/18, від 23 лютого 2022 року у справі № 496/1069/18, від 05 квітня 2019 року у справі № 645/4711/15-ц, від 03 травня 2018 року у справі № 755/20923/14-ц, від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17, від 07 квітня 2021 року у справі № 402/849/18. Також вона вважає, що Верховний Суд не надавав правовий висновок щодо зміни процесуального статусу майна подружжя у відповідності до статті 64 СК України з підстави укладення правочину між подружжям.

9. Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та відсутності порушення норм процесуального права.

10. Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

11. Частиною першою статті 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

12. Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

13. Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

14. Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу слід розглянути колегією, яка складається з п'яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, стягнення грошової компенсації, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яку представляє ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року, призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Пророк

Є. В. Петров

О. М. Ситнік

Ухвала відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України оформлена суддею Ситнік О. М.