Провадження № 2/638/6671/24
УХВАЛА

Іменем України

19 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_1 , про надання сторонам строку для примирення та витребування доказів у справі № 638/19508/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання.

13 листопада 2024 року ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_1 , за допомогою системи «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву, в якому просила суд надати сторонам строк для примирення у 6 місяців та зупинити на цей строк провадження в справі, мотивуючи це тим, що відповідачка, турбуючись як про здорову психіку дітей, так і про безпеку позивача на службі, категорично проти розлучення і всіляко намагається зберегти сім`ю і вірить, що спільні роки життя, любов і діти варті того, щоб всіма силами боротись за збереження родини. Діти сумують за батьком, а відповідачка досі сильно кохає чоловіка, та вважає можливим примирення та можливість збереження сім`ї.

Окрім того, 18 листопада 2024 року ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_1 , за допомогою системи «Електронний суд» подала клопотання про витребування доказів, у якому просила суд витребувати із ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію щодо перебування на військовій службі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та надати копію Наказу чи витягу з Наказу командира про зарахування до списків особового складу відповідної військової частини.

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 заявлені клопотання підтримала та просила їх задовольнити. Щодо клопотання про витребування доказів зазначила, що вони необхідні для вирішення в подальшому питання про зупинення провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив шлюб розірвати.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах розгляду клопотань, суд дійшов наступного висновку.

Щодо надання сторонам строку для примирення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 127/16963/22-ц (провадження № 61-203св23), системний аналіз статті 51 Конституції України, статей 111, 112 Сімейного кодексу України, статей 2, 240, пункту 4 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.

Надаючи строк для примирення подружжя та зупиняючи розгляд справи, суд має врахувати норми статті 111 СК України, які є диспозитивними, а тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, а за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін. Суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя, тому, вирішуючи клопотання відповідача про надання строку на примирення, необхідно оцінити строк, який сплинув із моменту пред`явлення позову про розірвання шлюбу, та вказати на обставини справи, які свідчать про можливість примирення сторін.

Тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц.

У справі, що розглядається, встановлено, що позивач заперечує проти надання строку для примирення, оскільки вони з відповідачем втратили спільну мову, подальше спільне життя з відповідачем неможливе. При цьому, відповідач у відзиві на позов не вказала на існування будь-яких об`єктивних обставин, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими; не надала доказів на підтвердження таких об`єктивних обставин; не обґрунтувала і не пояснила заявлену думку про те, що зупинення провадження у справі може призвести до реального примирення сторін.

За таких обставин, формальне за своєю суттю клопотання відповідача про надання строку для примирення сторін без зазначення конкретних об`єктивних фактів, що можуть свідчити про дієвість таких заходів, зважаючи на категоричну позицію позивача, свідчить про неможливість примирення подружжя у цій справі, у зв`язку з чим надання строку для примирення буде суперечити загальним засадам цивільного судочинства та порушуватиме розумність строків розгляду справ.

З урахуванням викладеного, суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про надання сторонам строку для примирення.

Щодо клопотання про витребування доказів, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які стосуються, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

До предмету доказування у справі про розірвання шлюбу належать обставини про неможливість подальшого спільного життя подружжя та збереження шлюбу, у зв`язку з тим, що це суперечить інтересам одного з них.

Як встановлено в судовому засіданні, представник відповідача заявила клопотання про витребування доказів з метою підтвердження перебування позивача на військовій службі, та, як наслідок, зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Тобто, за допомогою витребуваних доказів відповідач має намір довести обставини, які не містять інформації щодо предмету доказування.

Крім того, суд зазначає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства частиною третьої статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.

Провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи. Суд враховує, що позивач, який звернення позивача до суду за захистом своїх прав з цим позовом свідчить про його небажання зупинити провадження, не свідчить про неможливість розгляду справи, враховуючи подану ним заяву про розгляд справи за його відсутністю. Тому, інститут зупинення провадження у цій справі не може бути застосований, оскільки цим буде нанесено шкоду інтересам позивача, меті цього інститут та принципам цивільного судочинства.

Аналогічний правовий висновок щодо подібних правовідносин викладено у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2023 року у справі № 174/760/21.

За таких обставин, незалежно від підтвердження чи спростування факту перебування позивача на військовій службі, провадження у справі не може бути зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Керуючись ст. 12, 76-84, 240, 251, 259, 352, 353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_1 , про надання сторонам строку для примирення у справі № 638/19508/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_1 , про витребування доказів у справі № 638/19508/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19 листопада 2024 року.

Суддя І.П. Латка