Провадження № 2-з/750/41/24
У Х В А Л А

10 вересня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Маринченко О.А., розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

09 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларі-Люкс» про стягнення коштів, в якій просить: накласти арешт на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яке належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Ларі-Люкс» та заборонити державним реєстраторам, особам, які виконують функції, повноваження реєстратора вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Ларі-Люкс».

Обгрунтовано заяву тим, що 01 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ларі-Люкс» було укладено договір № 16-01 про надання поворотної фінансової допомоги, до якого в подальшому були внесені зміни та доповнення згідно з договором від 31 травня 2021 року. Відповідно до умов договору № 16-01 про надання поворотної фінансової допомоги від 01 листопада 2018 року ОСОБА_1 надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Ларі-Люкс» безвідсоткову тимчасову поворотну фінансову допомогу для поповнення обігових коштів у сумі 2156000 грн., що на день укладання договору складає 77000 доларів США. У забезпечення виконання зобов`язань за договором між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ларі-Люкс» 19 січня 2019 року було укладено іпотечний договір, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Ларі-Люкс» передало в іпотеку нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вартість якого зазначена у договорі в сумі 391902 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ларі-Люкс» порушило свої зобов`язання за договором та не повернуло ОСОБА_1 грошові кошти в установлений строк. Вартість нерухомого майна, яким забезпечено виконання зобов`язань товариства, майже в десять разів є меншим, ніж розмір зобов`язань товариства, а тому існує ризик фактичного неотримання позивачем коштів. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ларі-Люкс» є власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , однак відмовляється передати ОСОБА_1 вказане приміщення в іпотеку для забезпечення виконання зобов`язань за договором. Таким чином, існує реальна загроза, що до набрання рішенням законної сили про стягнення коштів відповідач відчужить решту нерухомості для унеможливлення звернення на неї стягнення і відбудеться фактичне розпорядження майном, за рахунок якого може відбутися погашення заборгованості, а заявнику доведеться докладати значних зусиль для відновлення своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, зокрема, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін і інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання певного зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Так, суд враховує, що в забезпечення виконання зобов`язань за договором, за яким заявник має намір стягнути заборгованість, між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ларі-Люкс» 19 січня 2019 року було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Ларі-Люкс» передало в іпотеку заявника нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Хоча в іпотечному договорі і зазначена вартість нерухомого майна 391902 грн. 86 коп., проте така вартість оцінена саме сторонами і була визначена станом на 2019 рік, а не на даний час, що унеможливлює визначення судом співмірності заходів забезпечення позову майбутнім позовним вимогам.

Крім того, суд бере до уваги, що передане заявнику в іпотеку нерухоме майно: склад та гаражі, мають загальну площу 804,3 кв.м, і з урахуванням інформації про ринкові ціни на нежитлові приміщення, яка міститься в мережі Інтернет, суд не може дійти висновку, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки, заявник не зможе задовольнити свої вимоги.

Також, заявником до заяви не надано доказів на підтвердження того, що товариством (боржником) вчинялися чи вчиняються будь-які дії, спрямовані на відчуження вказаного нерухомого майна, або про намір такого відчуження.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що зобов`язання Товариством з обмеженою відповідальністю «Ларі-Люкс» забезпечені іпотекою, підстав стверджувати, що в разі звернення стягнення на предмет іпотеки її буде не достатньо для задоволення вимог заявника, на даний час немає, а тому суд не вбачає наявність обґрунтованих підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 258-261, 353, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Маринченко