Справа № 466/2002/24 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/971/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянувши у м. Львові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №466/2002/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Винниченка Михайла Петровича на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 05 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» про захист прав споживачів, стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

01 березня 2024 року адвокат Винниченко Михайло Петрович, який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» про захист прав споживачів, стягнення коштів.

Оскаржуваною ухвалою заяву адвоката Винниченка Михайла Петровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто особі, яка її подала.

Ухвалу оскаржив представник позивача-адвокат Винниченко М.П..

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною і необгрунтованою. Стверджує, що суд безпідставно повернув заяву про забезпечення позову, оскільки відповідно до ч.1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати зустрічне забезпечення, однак в цьому випадку суд не обгрунтував необхідності застосування зустрічного забезпечення. Звертає увагу, що позивач внесла на рахунки відповідача кошти в розмірі 28868,75 доларів США, а тому мотивація суду про необхідність зустрічного забезпечення не відповідає принципам законності і справедливості. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким забезпечити позов відповідно до прохальної частини заяви.

Крім цього, просить витребувати із Банків України (перелік наведений у прохальній частині апеляційної скарги ) інформацію щодо банківських рахунків на ім`я ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп () та наявності коштів (залишок коштів) на зазначених рахунках та рух коштів за 2021 -2024 р.р.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З врахуванням того, що оскаржується ухвала, яка передбачена пунктом 6 ч.1 ст.353 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, однак відповідно до ст.360 ЦПК України його відсутність не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши клопотання адвоката Винниченка М.П. про витребування доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для його задоволення немає, оскільки таке не відповідає вимогам ст.84 ЦПК України, зокрема представником позивача не зазначено підстави, з яких випливає, що ці докази має відповідна особа та про вжиті заходи для отримання цих доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що така не містить пропозиції зустрічного забезпечення, а відтак не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України щодо форми і змісту заяви, а тому підлягає поверненню.

Апеляційний суд погодєжується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи такі вимоги процесуального закону.

Статтею 151 ЦПК України визначено зміст і форму заяви про забезпечення позову. Зокрема, відповідно до пункту 6 частини першої вказаної статті заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

За приписами частини дев`ятої статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У заяві адвоката Винниченка М.П. не зазначено пропозиції щодо зустрічного забезпечення, отже за приписами ЦПК України вказана заява формально не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, оскільки не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Аналіз зазначеного свідчить про те, що позивач зобов`язаний у заяві зазначити пропозиції щодо зустрічного забезпечення, а реалізація заходів зустрічного забезпечення вже є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України.

Зустрічне забезпечення - це особливий інститут цивільного судочинства, спрямований на збереження процесуальної рівності сторін і попередження настання або гарантоване відшкодування можливих для відповідача збитків повністю чи частково.

Виходячи з аналізу п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК, при подачі заяви про забезпечення позову позивач має надати пропозицію щодо зустрічного забезпечення.

Редакція ч. 1 ст. 151 ЦПК містить словосполучення , що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і «повинна містити», що вказує на обов`язковий перелік вимог до змісту і форми заяви про забезпечення позову, до яких входить пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення, а вже необхідність застосування зустрічного забезпечення вирішує суд.

Доводи апеляційної скарги представника позивача - адвоката Винниченка М.П. не спростовують висновків суду першої інстанції та стосуються суті заяви про забезпечення позову, які апеляційним судом не можуть бути взяті до уваги при розгляді апеляційної скарги на ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п. 1 ;375 ; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Винниченка Михайла Петровича залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 05 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Головуюча суддя Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І. Приколота

Р.В. Савуляк