Справа № 446/2524/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Новосад І.В.

Справа № 446/2524/23

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Новояричівська селищна рада

Львівського району Львівської області,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

25.10.2023 позивачка ОСОБА_1 подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що після смерті її матері ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Вказує, що за життя мати склала заповіт та все належне їй майно заповіла їй, ОСОБА_1 .. Проте, оскільки даний житловий будинок відноситься до суспільної групи господарств «колгоспний двір», а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право власності, вона не може оформити право власності на даний будинок, а тому звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 25.10.2023 позовну заяву залишено без руху.

19.12.2023 позивач усунула вказані в ухвалі суду недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 20.12.2023 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

28.02.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала клопотання про проведення судового засіданні без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача, не заперечує щодо задоволення даної заяви за наявності правових підстав.

За таких обставин суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 07.12.1967, про що зроблено відповідний актовий запис за №46 і її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.9)

Як видно із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , 23.07.1988 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено шлюб. Після одруження позивач змінила прізвище на ОСОБА_7 . (а.с.12)

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Новояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області 19.02.2018 і з приводу чого в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 9. (а.с.10)

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Новояричівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області 21.06.2023. (а.с.11)

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Даний житловий будинок відноситься до суспільної групи господарства - колгоспний двір, що підтверджується довідкою від 21.07.2023 виданою Старояричівським старостинським округом Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області за вих. №108, останнім членом колгоспного двору є ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: усе її майно, де б воно не знаходилося і з чого воно б не складалося, взагалі все те, що її буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла своїй доньці ОСОБА_1 (а.с.41)

Згідно довідки № 407 виданої 21.07.2023 Старояричівським старостинським округом Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області, померла ОСОБА_2 до длня смерті 21.06.2023 постійно проживала і була зареєстрована у АДРЕСА_1 , разом з нею постійно до дня смерті проживали: дочка - ОСОБА_1 , 1967 р.н.; зять - ОСОБА_6 ; внучка - ОСОБА_8 , 1990 р.н.; правнук - ОСОБА_9 , 2010 р.н. внук - ОСОБА_10 , 1993 р.н., які зареєстровані та проживають зараз (а.с. 42).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом майна покійної ОСОБА_2 , а саме житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Робак Л.А. із заявою про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте у видачі свідоцтва про право власності на належне їй майно, яке залишилося після смерті її матері, їй було відмовлено, оскільки спадкове майно складається із домоволодіння-колгоспного двору, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій № 320/01-16 від 19.12.2023. (а.с.50)

Відтак суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного кодексу України, а також ЦК Української РСР.

У зв`язку з тим, що спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 відноситься до суспільної групи господарств «колгоспний двір», а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач ОСОБА_1 позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулася до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відтак, до вирішення даних спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, слід застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми, у тому числі щодо обсягу спадкової маси та кола спадкоємців за законом Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Згідно з ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. А статтею 563 цього Кодексу передбачено, що в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається.

Проте, як роз`яснював Пленум Верховного Суду України у Постанові №4 від 24.06.1983, правила ст. 563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01.07.1990. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 03.06.1990 спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Системний аналіз статей 548, 549 ЦК УРСР свідчить, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом статті 549 ЦК Української РСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном.

З встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті спадкодавець склала заповіт, згідно якого, все майно заповіла своїй доньці, позивачу у справі ОСОБА_1 .

Разом з тим, з судом встановлено, що єдиним спадкоємцем спадкового майна померлої є ОСОБА_1 , яка фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_2 , що підтверджується її постійним проживанням за місцем відкриття спадщини та зверненням із заявою в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак ОСОБА_1 не змогла оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини.

Відтак, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом майна покійної матері ОСОБА_2 , тому враховуючи той факт, що позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у нотаріальному порядку, хоча таке майно належить їй в порядку спадкування за заповітом, суд дійшов висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в цілому право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення виготовлено 24.04.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Т.І. Котормус