РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/1168/24

09 вересня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районнй суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Службу у справах дітей Надвірнянської міської ради, як представника органу опіки і піклування, про розірвання шлюбу,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Надвірнянської міської ради, як представник органу опіки і піклування, про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 17.01.2018 у Виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради Богородчанського району Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 1.

Ще до реєстрації шлюбу, а саме з червня 2013 року, позивач та відповідач спільно проживали у цивільному шлюбу.

За час спільного проживаня у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком яких є позивач.

З червня 2019 року по даний час малолітні діти проживають разом з позивачем по місцю його проживання.

Причиною розпаду їхньої сім`ї стало те, що спільне життя позивача та відповідача не склалось через несумісність характерів та протилежне сприйняття сімейного життя, подружніх і батьківських обов`язків. Також причиною розпаду сім`ї стала відсутність взаєморозуміння між сторонами, відсутність довіри один до одного, невиконання відповідачкою материнських та подружніх обов`язків.

Внаслідок цього вони припинили спільне проживання, та з червня 2019 року проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть.

Позивач вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Подальше збереження шлюбу з відповідачкою суперечить його інтересам.

Також зазначає, що позивач з 09.03.2024 мобілізований до лав ЗСУ під час дії воєнного стану, а доглядом за дітьми зайнята мати позивача ОСОБА_7 .

Тому після розірвання шлюбу просить визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком. Підставою для цього є те, що малолітні діти ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вже тривалий час фактично проживають з батьком за його адресою проживання, та перебувають на повному його утриманні, умови проживання сім`ї задовільні.

Позивач створив для дітей всі належні умови для проживання, навчання та проведення дозвілля.

Мати дітей, ОСОБА_3 , вже тривалий час разом із сім`єю не проживає, вихованням та утриманням дітей не цікавиться.

Стислий виклад позиції позивача:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який зареєстровано 17.01.2018 у Виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з батьком ОСОБА_2 за місцем його проживання. Не заперечив щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Надвірнянської міської ради в судове засідання не з`явився, від начальника Служби поступила письмова заява, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника Служби, при ухваленні рішення врахувати висновки Комісії з питань захисту прав дитини, затверджені рішення виконкому Надвірнянської міської ради.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлялась завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2024 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.06.2024 до участі у даній справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Службу у справах дітей Надвірнянської міської ради, як представника органу опіки і піклування.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що 20.06.2024 між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Солотвинської селищної ради Богородчанського району Івано-Франківської області складено відповідний актовий запис № 1 (а.с. 10).

Ще до реєстрації шлюбу, а саме з червня 2013 року, позивач та відповідач спільно проживали у цивільному шлюбу.

За час спільного проживання у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є малолітніми, про що свідчать копії свідоцтв про їх народження (а.с. 12-13).

Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача, протягом тривалого часу сторони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, їхні стосунки припинені і відновлені бути не можуть.

З витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1015569 від 20.05.2024, виданого Управлінням надання адміністративних послуг Надвірнянської міської ради, вбачається, що позивач ОСОБА_3 разом з малолітніми дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Згідно довідки Управління освіти Надвірнянської міської ради № 85/01-28 від 17.05.2024 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно навчається у 2 класі Надвірнянського ліцею № 2 Надвірнянської міської ради (а.с. 15).

Позивач ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 09.03.2024 по теперішній час, що підтверджується довідкою командира в/ч НОМЕР_1 від 13.03.2024 № 910 (а.с. 9).

Судом встановлено, що мати дітей, ОСОБА_3 , тривалий час разом із сім`єю не проживає, життям, вихованням та утриманням дітей не цікавиться.

Згідно висновку про визначення місця проживання дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Надвірнянської міської ради від 11.07.2024 № 177, 09.07.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини вирішувалось питання про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На черговому засіданні комісії була присутня бабуся дітей по лінії батька, ОСОБА_7 , яка повідомила, що на даний час діти проживають разом з нею. Син з дружиною перебували у шлюбі, від якого у них народилися дві доньки, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . В 2019 році батьки припинили спільне проживання, а діти залишились проживати з нею та сином. Діти маму практично не знають, вважають мамою свою рідну тітку ОСОБА_11. ОСОБА_5 навчається у Надвірнянському ліцеї № 2 Надвірнянської міської ради. ОСОБА_6 відвідувала ДЗО «Сніжинка», а в поточногму році буде іти до першого класу Надвірнянського ліцею № 2. 04.07.2024 працівники служби у справах дітей Надвірнянської міської ради відвідали сім`ю ОСОБА_2 з метою обстеження житлово-побутових умов проживання дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . В ході обстеження з`ясовано, що на даний час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають з бабусею ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . Умови проживання задовільні, в квартирі проведений косметичний ремонт, є необхіди меблі, приготовлена їжа. Бабуся любить дітей, дбає про них займається вихованням на час відсутності батька. Дівчата дуже люблять бабусю, тата та «маму» ОСОБА_11 (рідна сестра батька). Про рідну маму говорити не хочуть. Під час бесіди з ОСОБА_12 з`ясовано, що дівчинка проживає з татом та бабусею і меншою сестрою. ОСОБА_13 любить бабусю, тата та «маму» ОСОБА_11 , яку дитина вважає своєю мамою. Тато дівчинки на війні, приїжджає рідко, але постійно передає подарунки. З того часу, як тато пішов на війну, вони з сестричкою проживають з бабусею. На питання де її рідна мама дівчинка не змогла відповісти, оскільки знає тільки маму ОСОБА_11 . Під час бесіди з ОСОБА_6 , дівчинка розповіла, що проживає з татом та бабусею, часто у гості приїжджає «мама» ОСОБА_11, яку дівчинка вважає своєю мамою, іншої мами вона не знає. Сказала, що жити з бабусею, татом і мамою ОСОБА_11 їй дуже добре, її люблять, у всьому допомагають, купляють одяг та солодощі. Дитина показала свій улюблений малюнок, де були зображені бабуся, мама ОСОБА_11 , тато, вона та сестричка. ОСОБА_6 розповіла, що це її сім`я. Також працівниками служби здійснено виїзд за адресою проживання матері: АДРЕСА_3 , про те під час обстеження членам комісії не вдалося попасти до приміщення, двері будинку були зачинені. З мамою вдалося зв`язатися за допомогою телефонного дзвінка, де остання повідомила, що на даний час перебуває в Івано-Франківській лікарні на лікуванні. Щодо визначення місця проживання дітей з батьком не заперечує, оскільки діти все одно проживають з ним. Батько дітей, ОСОБА_2 , перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 09.03.2024 по теперішній час. Враховуючи наведене комісія дійшла висновку вважати за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком ОСОБА_2 за місцем його проживання (а.с. 46-52).

Спір між сторонами щодо залишення проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_2 - відсутній.

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач посилається на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя, шлюбні відносини припинені вже тривалий час, шлюб існує формально. Малолітні діти від шлюбу проживає разом з ним.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч.ч. 9 та 10 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч. 1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно ч.ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, категоричну позицію сторін при розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, подальше збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу необхідно задовільнити.

Згідно з ч.ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Водночас у постанові від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Судом встановлено, що малолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з батьком ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи.

Також в судовому засіданні встановлено, що між сторонами на момент розгляду справи відсутній спір щодо місця проживання дітей, такий позов ані позивач, ані відповідач не пред`являли, суд його не вирішував.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України).

Отже суд враховує, що малолітні діти сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після фактичного припинення шлюбних відносин сторін до розірвання шлюбу проживають з батьком та знаходяться на його утриманні та вихованні, з врахуванням відсутності спору щодо того, з ким із батьків буде проживати малолітні діти, суд дійшов висновку про залишення малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу проживати з батьком ОСОБА_2 .

Висновки суду:

Враховуючи, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася та існує тільки формально, оскільки протягом тривалого часу вони не підтримуюсь сімейних стосунків і не ведуть подружнього життя, а подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам позивача, а також те, що малолітні діти сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до розірвання шлюбу проживають з батьком та знаходяться на його утриманні та вихованні, а також що у сторін відсутній спір щодо того, з ким із батьків будуть проживати малолітні діти, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, про необхідність розірвання шлюбу між сторонами та про залишення малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу проживати з батьком ОСОБА_2 .

Позивач не заявляв вимогу про відшкодування йому судових витрат, тому судом не вирішувалось питання про розподіл судових витрат.

На підставі ст.ст. 7, 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112 СК України, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Службу у справах дітей Надвірнянської міської ради, як представника органу опіки і піклування, про розірвання шлюбу - задовільнити.

Шлюб, зареєстрований 17 січня 2018 року між ОСОБА_2 до ОСОБА_14 , у Виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 - розірвати.

Малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після розірвання шлюбу залишити проживати з батьком ОСОБА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Служба у справах дітей Надвірнянської міської ради, , місцезнаходження: майдан Шевченка, буд. 33, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78405.

Повний текст рішення складено 13.09.2024.

Суддя Міськевич О.Я.