СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/23734/23

пр. № 2-о/759/90/24

16 квітня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Єросової І.Ю.,

при секретарі Шило М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16) про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2023 р. адвокат Кардаш В.А., який представляє інтереси заявника, звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із вищезазначеною заявою, у якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . В обґрунтування заяви вказує, що вона разом із померлим ОСОБА_2 не перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, однак проживали разом та мали спільний побут. Встановлення факту перебування на утриманні, встановлення факту спільного проживання однією родиною разом із чоловіком на момент смерті має для неї юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на отримання пенсії, у зв`язку із втратою годувальника. Спір з Пенсійним фондом щодо призначення пенсії відсутній.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.12.2023 р. відкрито провадження у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.03.2024 р. витребувано від Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану інформацію щодо укладання/розірвання шлюбів громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за його життя.

21.03.2024 р. адвокатом Кардаш В.А. подано заяву про долучення доказів.

11.04.2024 р. від Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві надійшла відповідь на витребувану інформацію.

16.04.2024 р. у судове засідання заявник не з`явилась, своєю заявою просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує та просить задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, своєю заявою просить здійснювати розгляд справи за її відсутності. Правом подачі пояснень не скористалась.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21.06.1990 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано шлюб, про що Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУМЮ (м.Київ) складено актовий запис №773 та видано відповідне свідоцтво.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , про що Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено актовий запис №2414 та видано відповідне свідоцтво.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 05.09.2023 р. державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_2 є ОСОБА_4 .

Померлий ОСОБА_2 був пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 .

06.11.2023 р. рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №37 відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, а саме в переході на пенсію в разі втрати годувальника, оскільки не підтверджено родинний зв`язок між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У судовому засіданні 05.03.2024 р. свідок ОСОБА_5 повідомив, що знає заявницю понад 20 років, остання жила разом з ОСОБА_6 близько 15 років до часу його смерті, доглядала за ним так як він був важко хворим.

У судовому засіданні 05.03.2024 р. свідок ОСОБА_7 повідомив, що знає заявницю близько 20 років, оскільки проживають поряд по сусідству. Квартира в якій проживає заявниця, належить ОСОБА_2 з яким ОСОБА_1 проживала протягом 20 років.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України у листі "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.99 за N 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї") визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно з вимогами сімейного законодавства сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає, що наявні у справі докази, а також покази свідків свідчать про те, що заявниця ОСОБА_1 , проживала разом з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року по день його смерті, оскільки встановлення такого факту можливе саме з 2004 р.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка, про який просить заявниця, породжує юридичні наслідки, а саме: його підтвердження необхідне заявниці для вжиття заходів щодо оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, а тому суд вважає за необхідне вимоги заяви задовольнити та встановити факт проживання спільного проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 259, 263, 293-294, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16) про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Єросова