Єдиний унікальний номер № 933/112/24
провадження 2/175/673/24
УХВАЛА

29 квітня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Васюченко О.Г., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту спільного проживання та факту перебування особи на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2024 року представник позивача ОСОБА_2 через систему "Електронний суд" звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту спільного проживання та факту перебування особи на утриманні. У заяві обґрунтована неможливість розгляду вимог у порядку окремого провадження..

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Донецької області від 27 лютого 2024 року позовну заяву передано за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Однак вказана позовна заява не відповідає вимогам: ч. 1, п. п. 2, 4, 5, 6, 8 ч. 3, ч. ч. 6 ст. 175, ч. ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України, тому ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року позов було залишено без руху, а позивача запропоновано у встановлений строк усунути вказані недоліки.

Представнику позивача вище вказану ухвалу, згідно довідки про доставку електронного документа, було доставлено в його електронний кабінет 09 квітня 2024 року.

18 квітня 2024 року до суду на виконання ухвали було подано заяву про усунення недоліків та подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно частини 1 та 2 статті 181 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначені вимоги процесуального закону були виконані та постановлено ухвалу, в якій зазначено підстави залишення заяви без руху та про, що повідомлено позивача та надано йому строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

З урахуванням вище викладеного та зазначеного позивач відповідно до ухвали суду не виконав у встановлений судом строку та у повному обсязі вимоги, визначені ч. 1 ст. 185 ЦПК України, оскільки вказану заяву було подано позивачем лише 18 квітня 2024 року, тобто не протягом трьох днів з дня отримання вказаної ухвали, також позивач станом на 29 квітня 2024 року не звертався до суду з відповідною заявою про продовження строку для усунення недоліків у позовній заяві.

Крім того позивачем не у повному обсязі було усунуто недоліки, яким вона не відповіла, оскільки останній звернувся до суду не з позовною заявою яка підлягає розгляду у позовному провадженні, а подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, однак вказана заява не може бути розглянута в рамках цієї справи, яку вже було заведено як справу позовного провадження

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Здійснивши аналіз норм законодавства, можна зробити висновок, що суд, так і особа, яка подала позовну заяву, наділена низкою процесуальних прав та обов`язків. Зокрема, в разі подання особою позовної заяви оформленої з порушенням вимог статей 175 і 177 ЦПК України, або без сплати судового збору за подання такої позовної заяви суддя зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позову без руху із зазначенням його недоліків.

Частиною 5 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

З урахуванням вище викладеного та зазначеного позивач відповідно до ухвали суду не виконав у повному обсязі вимоги, визначені ч. 1 ст. 185 ЦПК України, у встановлений судом строк, тому згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України матеріали позовної заяви вважаються неподаними і повертаються позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 126, 127, ч. ч. 3, 5, 6 ст. 185, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту спільного проживання та факту перебування особи на утриманні вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набрала законної сили 29 квітня 2024 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя