Справа № 180/552/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 вересня 2024 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Янжули О.С.
при секретарі - Котовій Н.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/552/24 за позовом Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Марганецької міської ради» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Марганецької міської ради» звернулося до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 проживає за за адресою: АДРЕСА_1 і є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, які надає Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Марганецької міської ради».
21.06.2014 року з нею було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до п.1.1 договору, КП «ВУВКГ» ММР зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
При укладені договору КП "ВУВКГ" ММР було прийнято на абонентський облік лічильник №160100, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги, який встановлений у даній квартирі за вищевказаною адресою та який приєднаний до зовнішніх інженерних мереж.
Відповідно до п.2.3. Договору розмір щомісячної плати за надані послуги зокрема за наявності засобів обліку води справляється за їх показаннями.
Тариф на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення: відповідно до рішення виконкому Марганецької міської ради № 114 від 24.02.2021 року становить - 39,96 грн.; рішення виконкому Марганецької міської ради № 561 від 08.12.2021 року - 45,96 грн.; рішення виконкому Марганецької міської ради № 274 від 30.08.2023 року- 45,96 грн.. Суб`єкти користування послугою в квартирі - 6 осіб.
Вказав, що відповідно до ст. 625 ЦК України на суму боргу відповідачу також нараховано 3% річних - 690,25 грн., інфляційні витрати - 2726,29 грн. Разом сума заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат, складає 19 148,76 грн..
Позивач звертався до Маргагнецького міського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за послуги водопостачання та водовідведення, однак ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року КП "ВУВКГ" ММР було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України.
У зв`язку із викладеним, просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі у розмірі 19 148,76 грн., з яких: заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення - 15 732,22 грн.; три відсотка річних- 690,25 грн.; інфляційні витрати - 2 726,29 грн. , а також понесені судові витрати.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач неодноразово у судові засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином за допомогою поштового зв`язку та смс повідомлення, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Заяв чи клопотань не надала, про причини неявки не повідомила, правом надання відзиву на позов не скористалася.
Статтею 131 ЦПК України передбачено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно витягу з реєстру Марганецької територіальної громади від 08.04.2024 року № 2024/003454098 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з чим відповідача, крім викликів за вказаною адресою, було викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Оголошення про виклик відповідача опубліковано: 16 серпня 2024 року.
Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.
Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).
Як встановлено судом, що також підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 і є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, які надає Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Марганецької міської ради».
21.06.2014 року між КП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до п.1.1 Договору КП «ВУВКГ» ММР зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
Як зазначає позивач у своєму позові, що при укладенні договору, КП «ВУВКГ» ММР було прийнято на абонентський облік лічильник (№160100), що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги, який встановлений у даній квартирі за вищевказаною адресою та який приєднаний до зовнішніх інженерних мереж.
Відповідно до п.2.3. Договору розмір щомісячної плати за надані послуги зокрема за наявності засобів обліку води справляється за їх показаннями.
В матеріалах справи наявні три копії рішення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, якими комунальному підприємству Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради були встановлені тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення для населення м. Марганець, а саме:
- рішенням № 114 від 24.02.2021 року- 39,96 грн.;
- рішенням № 561 від 08.12.2021 року - 45,96 грн.
- рішення № 274 від 30.08.2023 року- 45,96 грн..
Відповідно до п.4.2.1. укладеного договору, відповідач, як власник квартири та споживач житлово-комунальних послуг відповідно укладеного договору, зобов`язана оплачувати послуги у встановлений договором строк.
Згідно п.3.1.1. у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Згідно п.3.1. розрахунковим періодом є календарний місяць.
Згідно п.8.1. даний договір укладено на 1 рік, набрав чинності з дня його укладення та вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.
Відповідач із заявами про розірвання договору або про відмову від надання послуг до КП «ВУВКГ» ММР не зверталась. Будь яких повідомлень щодо неналежного надання або ненадання послуг позивачем від відповідача не надходило.
ОСОБА_1 неодноразово повідомлялася про значний борг та необхідність його погашення. Їй пропонувалося укласти договір реструктуризації заборгованості за надані послуги, однак вона на це не реагувала, продовжувала накопичувати борги, що підтверджуються письмовим повідомленням від 09.03.2024 року та досудовою вимогою від 24.03.2023 року № 234/2, які вручені їй особисто під підпис.
Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином.
Відповідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його неналежне виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Але, як встановлено судом, відповідач, отримуючи надані їй послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, вказані послуги своєчасно не оплачувала, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість в сумі 15 732,22 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за особовим рахунком НОМЕР_1 відкритого на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання відповідачем, позивачу були завдані значні збитки, у зв`язку з чим їй було нараховано 3% річних у сумі - 690,25 грн. та інфляційні витрати у сумі - 2 726,29 грн.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно- правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Тому, враховуючи вищенаведене, вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Згідно розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення абонента ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , також обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, заборгованість за надані послуги, станом на березень 2024 року складає - 15 732,22 грн. Крім того, 3% річних становить 690,25 грн., інфляційні витрати - 2 726,29 грн. Загальна сума заборгованості складає - 19 148,76 грн..
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у сумі 3028,00 грн..
Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного.
Відповідно до частини 1-2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач не надав суду жодного доказу, враховуючи, що витрати у визначеному позивачем розмірі не доводяться матеріалами справи, суд вважає, що підстав для стягнення заявленої суми немає.
Керуючись ст. ст.509, 526, 610,625 ЦК України, ст. ст. 4,10,12,13,76,81, 141,247, 259, 263-265,274-277,279,280-283,289,354,355 ЦПК України, суд ,-
Позовні вимоги Комунального підприємства "Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О. С. Янжула