Провадження № 4-с/643/21/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Осадчого О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Андрєєва Я.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича, -

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2024 року АТ «УкрСиббанк» звернулось до Московського районного суду міста Харкова зі скаргою у якій просить: визнати не правомірними дії приватного виконавця Кудряшова Д.В. по прийняттю 14.01.2022 постанови про закінчення виконавчого провадження №65814587; зобов`язати приватного виконавця Кудряшова Д.В. поновити виконавче провадження №65814587 та вжити процесуальних заходів щодо процесуального правонаступництва боржника його спадкоємцями.

В обґрунтування скарги зазначено, що АТ «УкрСиббанк» є стягувачем за виконавчим провадженням №65814587, боржник у якому ОСОБА_1 помер. У зв`язку із смертю боржника виконавче провадження закінчено на підставі п.3.ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження». Разом з цим, при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження приватним виконавцем не враховано відповідні вимоги щодо можливого правонаступництва божника, не перевірено чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чим порушено права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання виконавчого листа.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2024 поновлено АТ «УкрСиббанк» строк на звернення до суду та прийнято відповідну скаргу до розгляду; задоволено клопотання про проведення судових засідань у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника скаржника за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку «Електронний суд».

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.03.2024 задоволено клопотання представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про витребування доказів. Витребувати у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №65814587, в якому стягувачем є Акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До початку судового засідання представник заявника адвокат Тіторенко І.А. подав заяву у якій просив проводити дане судове засідання без його участі, вимоги скарги підтримав.

Заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В. у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду скарги повідомлений належним чином, причини його неявки до суду невідомі, заперечення стосовно поданої скарги до суду не надходили. На виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 21.03.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. надано завірену копію матеріалів виконавчого провадження №65814587.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. перебувало виконавче провадження №65814587 по виконанню виконавчого листа виданого Московським районним судом м. Харкова 23.10.2020 у справі №2027/10414/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.04.2008 у сумі 35173 (тридцять п`ять тисяч сто сімдесят три ) дол. США 84 центи.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. від 14.01.2022 ухвалено про закінчення виконавчого провадження з виконання судового рішення по виконавчому листу №2027/10414/12, виданому Московським районним судом м. Харкова 23.10.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.04.2008 у сумі 35173 (тридцять п`ять тисяч сто сімдесят три ) дол. США 84 центи, на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України про виконавче провадження, у зв`язку зі смертю боржника.

Так, п.3 ч.1 ст.39 Закону України передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Верховний Суд в своїй постанові від 03 листопада 2020 року (справа №916/617/17) роз`яснив, що смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

У разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні.

Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі, у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 березня 2021 року (справа №201/16014/13-ц) зробив висновок, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни сторони внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення, і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Статтею 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 вказаного цього Закону.

На обов`язок виконавця вчинити вищенаведені дії також прямо вказує й Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5, відповідно до пункту 12 розділу ІІ якої у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду. Пунктом 13 даного розділу Інструкції передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Згідно з ч. 1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ст.2 вказаного Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Практика Європейського суду з прав людини унормовує, що виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 14.01.2022 слідує, що підставою для закінчення виконавчого провадження №65814587 став витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, згідно якого боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, виконавець, встановивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження. Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Оцінюючи наведені вище критерії, суд погоджується з твердженнями стягувача про передчасність прийняття приватним виконавцем даного рішення, оскільки у наданих матеріалах виконавчого провадження відсутні докази здійснення виконавцем дій, спрямованих на отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну сторони боржника спадкоємцем(-ями) з метою досягнення мети виконавчого провадження.

З урахуванням того, що у даному випадку правовідносини допускають правонаступництво, постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження підлягає скасуванню, оскільки приватному виконавцю у межах виконавчого провадження №65814587 необхідно було здійснити заходи щодо виявлення спадкоємців майна померлого боржника ОСОБА_1 , і тільки після з`ясування зазначених обставин приймати відповідне рішення про звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником або щодо закінчення виконавчого провадження у разі відсутності таких спадкоємців.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Скасування постанови про закінчення виконавчого провадження спричиняє його відновлення, і в такому разі обов`язок із вчинення дій, спрямованих на примусове виконання рішення, виконавець має у силу закону, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог зазначених у п.4 резолютивної частини скарги про визнання неправомірними дій, а також зобов`язання державного виконавця поновити виконавче провадження та вжити процесуальних заходів щодо процесуального правонаступництва боржника його спадкоємцями.

Так, відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Аналогічне зазначено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).

Відповідно до висловлених висновків Великої Палати Верховного Суду про застосування частини першої статті 41 Закону № 1404-VIII (див. mutatis mutandis пункти 77, 79 постанови від 03.11.2020 року у справі № 916/617/17) постанову про закінчення виконавчого провадження, яка ухвалена без урахування вимог закону, можна оскаржити у судовому порядку, а відновлення відповідних прав скаржника може бути ефективно здійснене у разі задоволення скарги та скасування такої постанови.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 447, 449-451 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича від 14 січня 2022 року про закінчення виконавчого провадження №65814587.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя: О.В. Осадчий