Справа № 464/2004/24
пр.№ 2/464/929/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

з участю секретаря судових засідань БРИНОШ А.Я.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з участю третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «АРКС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 , з участю третьої особи ПрАТ «СК «АРКС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування вимог позову покликається на те, що 17 вересня 2023 року в 14 год. 20 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Полуботка, 31 у м.Львові не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Нісан кашкай» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали технічні пошкодження. 16 жовтня 2023 року постановою Сихівського районного суду м.Львова за даним фактом ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. На момент ДТП відповідальність ОСОБА_6 була застрахована у ПрАТ СК «АРКС» на підставі укладеного договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту, який оформлений Полісом ЕР №14052478, у зв`язку з чим до страховика відповідача були подані відповідні заяви про виплату страхового відшкодування в частині вартості відновлювального ремонту автомобіля «Нісан Кашкай» д.н.з. НОМЕР_2 , заподіяних внаслідок ДТП. 21 вересня 2023 року страховою компанією «АРКС» з участю аварійного комісара проведено огляд автомобіля «Нісан Кашкай», на підставі якого на замовлення страховика складено звіт №3372/23 про оцінку транспортного засобу та з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 5469 грн. 92 коп. Оскільки даної страхової виплати не достатньо для проведення відновлювального ремонту, вартість якого складає 13839 грн. 12 коп., тому різниця підлягає стягненню з ОСОБА_6 , що становить 8369 грн. 20 коп. Окрім того, понесено додаткові витрати у вигляді заправки автомобіля з метою його транспортування на огляд, додатковий огляд, сервіс, до страховика та складає 1499 грн. 98 коп., оплата додаткового огляду, проведеного на вимогу оцінювача ОСОБА_7 у розмірі 720 грн., відправлення кореспонденції (заяви до страховика та претензії відповідачу) у розмірі 77 грн., загальна сума матеріальної шкоди складає 10666 грн. 18 коп. Крім того, йому завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях через пошкодження його майна. Переживаючи ДТП, усвідомлюючи її наслідки, які полягали у пошкодженні належного йому транспортного засобу, вимушених змін у повсякденному житті на час відновлення транспортного засобу, пережив душенні страждання, що виразились у вкрай неприємних відчуттях, при яких відчував емоційний дискомфорт та стрес. Розмір заподіяної моральної шкоди позивач оцінює у сумі 5000 грн., які просить стягнути з відповідача. Також, просить стягнути судові витрати у розмірі 1211 грн. 20 коп. та 5000 грн. витрат на правову допомогу. Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_6 подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву покликався на те, що розмір завданого збитку не перевищує ліміту відповідальності страховика 160000 грн., тому страховик повинен бути належним відповідачем у справі, а він може нести відповідальність лише у разі недостатності виплати страхового відшкодування для покриття збитків, що перебільшують ліміт відповідальності страховика. На момент ДТП його цивільна відповідальність була застрахована у СК «АРКС» відповідно до Полісу ЕР №214052478 з лімітом страхування за шкоду, заподіяну майну 160000 грн. Позивач звертався до страховика про виплату страхового відшкодування і зазначив, що решту суми завданого збитку буде в судовому порядку стягувати з винуватця ДТП. Такі вимоги та право вирішувати хто буде нести цивільну відповідальність хибні, не відповідають вимогам закону, судовій практиці, правовим позиціям ВС з цього питання. З врахуванням того, що ОСОБА_5 звертався до страховика та отримав відшкодування, але менше ліміту, тому таке твердження є непослідовним. Станом на дату заяви 06 жовтня 2023 року (ДТП мало місце 17 вересня 2023 року), коли ще відсутні відомості про суму страхового відшкодування, дії позивача були упередженими, заздалегідь запланованими та такими, що викликають обґрунтований сумнів у їх законності і створюють уяву та про бажання вирішити чи покращити свої фінансові питання або своїх контрагентів у вигляді СТО ТОВ «Галавтосвіт» за його рахунок, як відповідача, без належних на те підстав. Позовні вимоги суперечливі та незрозумілі, наявна інформація в наданих документах викликає обґрунтований сумнів у законності його дій та вимог. У позові просить стягнути різницю між вартістю відновлювального ремонту та виплатою страховика, що складає 8369 грн. 20 коп., однак така різниця є необґрунтованою та не відповідає Звіту про оцінку автомобіля, оскільки у своїх розрахунках використовує вартість відновлювального ремонту 13839 грн. 12 коп., яка розрахована для нового автомобіля без врахування коефіцієнта фізичного зносу. Автомобіль Нісан Кашкай експлуатується понад 12 років, тому вартість відновлювального ремонту складає 5469 грн. 92 коп. Позивач подав рахунки з ТОВ «Арія Моторс» та ТОВ «Галавтосвіт», але такі суперечать один одному, обставинам справи та не можуть прийматися до уваги. Щодо стягнення 720 грн. за додатковий огляд, то таке не відповідає дійсності, оскільки у відповідності до Наряду-Замовлення від 22 вересня 2023 року ТОВ «Галавтосвіт» сума становить 612 грн. Сумнівним є сам факт додаткового обстеження на вимогу оцінювача, оскільки позивач не зберіг пошкоджене майно в такому стані, в якому воно знаходилось після ДТП, допоки його не оглянув призначений страховиком представник. Додаткова перевірка проводилась не на вимогу оцінювача, як зазначає позивач, а на підставі того, що ОСОБА_5 порушив вимоги ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Необхідно також зауважити, що його не запрошували на огляд автомобіля оцінювачем, ні на дефектування автомобіля на СТО, тому вважає, що не усі пошкодження виникли під час ДТП. Щодо супутніх витрат на заправку транспортного засобу Нісан, наявність чека про оплату пального в кількості 26,32 літри не підтверджують факту заправки саме автомобіля Нісан, а кількість пального не відповідає відстаням, які повинен проїхати для огляду, що заявляє позивач, тому така вимога є необґрунтованою, а доказ недопустимим. Вважає, що створена позивачем дорожня обстановка була умисною та прогнозованою, вважає, що саме дії потерпілого спричинили шкоду внаслідок його ж умислу. Щодо стягнення 5000 грн. моральної шкоди, то вважає, що позивач не надав доказів обставин завдання моральної шкоди, які підлягають доказуванню. З урахуванням викладеного, важко розуміти наміри та вимоги позивача, тим більше за відсутності належних доказів вимог. Вимоги позивача є безпідставними та незаконними, докази на підтвердження таких є неналежними та недостатніми, тому просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив суд, хоча про розгляд справи неодноразово повідомлявся належно та вчасно.

Представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення, аналогічні мотивам позовної заяви. Просив позов задоволити у повному обсязі. Щодо рахунків з СТО зазначив, що подали їх до справи як докази ремонту автомобіля, різницю вартості відновлювального ремонту просять стягнути виключно ґрунтуючись на Звіті про оцінку.

Представник третьої особи ПрАТ СК «АРКС» в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово повідомлявся про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 21 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 09 квітня 2024 року.

09 квітня 2024 року в судовому засіданні оголошено перерву до 30 квітня 2024 року для повторного виклику позивачки та представника третьої особи, відсутності у суду доказів належного повідомлення третьої особи.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи та, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

По справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 30 травня 2023 року центром 4649, ОСОБА_5 зареєстрував автомобіль марки «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.10).

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 16 жовтня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки 17 вересня 2023 року в 14 год. 20 хв. по вул. Полуботка, 31 у м.Львові він керував автомобілем марки «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 та не дотримався безпечного бокового інтервалу, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_2 , завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень, чим порушив п.13.1 ПДР (а.с.11).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вказана постанова є обов`язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина ОСОБА_6 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не підлягає доказуванню.

Нормами ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі та особою, яка безпосередньо її завдала.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним Законом у даних правовідносинах.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у СК «АРКС» у відповідності до полісу №ЕР214052478 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до страхового акту №ARX3937317 від 29 листопада 2023 року СК «АРКС» визнала дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 5469 грн. 92 коп. (а.с.28), що не заперечується сторонами. Даний розмір виплати страхового відшкодування розрахований від вартості відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_2 , який визначений Звітом про оцінку автомобіля №3372/23, виконаний ОСОБА_7 у розмірі 13839 грн. 12 коп. (а.с.15-20), на підстав протоколу огляду транспортного засобу №3372/23 від 21 березня 2023 року, яким зафіксовані ушкодження транспортного засобу (а.с.21-22). Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_2 з врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 5469 грн. 92 коп., дану суму сплачено страховиком відповідача на рахунок ОСОБА_5 .

Як вбачається з п.22.1. ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Встановлено, що ОСОБА_5 після звернення до страхової компанії відповідача ПрАТ «СК «АРКС» отримав страхову виплату в розмірі 5469 грн. 92 коп. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу), про що стверджує у позові та не заперечується сторонами.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18 (провадження № 61-10773св20), визначено, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з відповідача становить 8369 грн. 20 коп. (13839 грн. 12 коп. 5469 грн. 92 коп.).

Суд не приймає заперечення відповідача про те, що даний розмір завданої шкоди мала оплатити страхова компанія «АРКС» в межах лімітів відповідальності та така ж мала бути належним відповідачем у справі, оскільки страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля. Різниця вартості відновлювального ремонту підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 8369 грн. 20 коп., що є різницею між розміром фактичної шкоди та страховим відшкодуванням.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 720 грн. оплати додаткового огляду оцінювача ОСОБА_7 , 1499 грн. 98 коп. вартості заправки транспортного засобу та 77 грн. витрат на оплату поштової кореспонденції, суд приходить до наступного висновку.

На підтвердження понесених 77 грн. витрат на відправку кореспонденції ПАТ СК «АРКС» та ОСОБА_6 позивачем долучено квитанції ПАТ «Укрпошти» на суму 30 грн. (06 жовтня 2023 року) (а.с.30) та на суму 47 грн. (15 грудня 2023 року) (а.с.47), тому дана сума підлягає стягненню з відповідача.

Щодо стягнення 1499 грн. 98 коп. на заправку транспортного засобу ОСОБА_5 з метою його транспортування на огляд, додатковий огляд, сервіс, до страховика (а.с.35), суд вважає за необхідне відмовити у стягненні даної суми, оскільки позивачем не надано жодних доказів доцільності заправки автомобіля на таку кількість пального, його витрати по кілометражу на подолання відстаней для доїзду у місця, про які він зазначає.

Щодо стягнення вартості додаткового огляду у розмірі 720 грн., який підтверджується нарядом замовленням від 22 вересня 2023 року (а.с.36), суд вважає що дана сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідач заперечував необхідність повторного огляду автомобіля, вважав, що позивачем порушено вимоги ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не зберіг пошкоджене майно в такому стані, в якому воно знаходилось після ДТП, допоки його не оглянув призначений страховиком представник. Жодних застережень при складенні протоколу огляду пошкодженого автомобіля чи Звіті про оцінку даного автомобіля ні представником страховика, ні оцінювачем щодо незбереження пошкодженого майна не зроблено, доказів на підтвердження вказаних обставин ОСОБА_6 суду не подано, тому такі до уваги судом не приймаються.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позову позивача в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 8369 грн. 20 коп. різниці між розміром фактичної шкоди та страховим відшкодуванням, 77 грн. витрат на відправку кореспонденції ПАТ СК «АРКС» та ОСОБА_6 та 720 грн. вартості додаткового огляду автомобіля, а всього 9166 грн. 20 коп.

Щодо стягнення на користь позивача завданої її моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1,3,4,5 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому, суд відзначає, що в рішенні ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які … зіткнулися з проблемами … можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються душевні страждання, які позивач зазнав через пошкодження його автомобіля у ДТП, у зв`язку з цим вимушених змін у його повсякденному житті на час відновлення транспортного засобу.

З урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача в сумі 1000 грн.

Вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. є завищеною, належними доказами не підтверджена, а тому в цілому задоволенню не підлягає.

Судом, при визначенні розміру моральної шкоди, враховано правову позицію Верховного Суду висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі за №752/17832/14-ц, а саме, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Стаття 137 ЦПК України закріплює наступні положення:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

- за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження витрат за надання правничої допомоги представником позивача подано докази, а саме, ордер про надання правничої (правової) допомоги (а.с.38), договір доручення про надання правничої допомоги №487 від 13 липня 2021 року (а.с.40-41), акт надання послуг до договору про надання правової допомоги №487 від 13 липня 2021 року від 18 березня 2024 року (а.с.420, відповідно до якого вартість послуг складає 500 грн., що включає в себе оплату за юридичну консультацію з правових питань з приводу відновлення порушеного права у зв`язку з ДТП, юридичний супровід по виплатам зі страховика, підготування необхідних процесуальних документів.

Таким чином, зважаючи на складність справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, враховуючи обсяг надання послуг та виконаних робіт адвокатом Попівняком Н.М., принципи співмірності, розумності та реальності витрат, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правничу допомогу підлягають до часткового задоволення, у розмірі 3000 грн.

Крім того, на підставі вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст.1187, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , 9166 грн. 20 коп. матеріальної шкоди, 3000 грн. витрат на правову допомогу, 1040 грн. 87 коп. сплаченого судового збору, а всього 13207 грн. 07 коп.

У задоволенні позовної вимоги про стягнення 1499 грн. 98 коп. на заправку транспортного засобу відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 01 травня 2024 року.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК