Справа № 645/5845/21
Провадження № 2-п/645/51/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань Малій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Ганга Дмитро Григорович, про перегляд заочного рішення від 10.01.2022 року по справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,-

в с т а н о в и в :

У провадження Фрунзенського районного суду м.Харкова надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого, на підставі договору та ордеру, діє представник адвокат Ганга Д.Г., про перегляд заочного рішення від 10.01.2022 року у цивільній справі за позовом КП «Харківводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.11.2020 року були частково задоволені позовні вимоги КП «Харківводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 67609 (шiстдесят сiм тисяч шiстсот дев`ять) грн 43 коп., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2013 року по 30 червня 2021 року у розмірі 39965 грн 61 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 травня 2013 року по 30 червня 2021 року у розмірі 22209 грн 44 коп.; інфляційні витрати у розмірі 3986 грн 54 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 1447 грн 84 коп. та стягнуто судовий збір в розмірі 378 грн 33 коп. з кожного.

30.08.2024 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Ганги Д.Г., який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення. Заява обґрунтована тим, що відповідач не отримував повісток, участі у судових засіданнях не приймав, відзиву не подавав, не знав про існування судової справи № 645/5845/21 та судового рішення, оскільки у момент розгляду справи № 645/5845/21 та прийняття судового рішення тримався в державній установі «Київський слідчий ізолятор». Окрім того, відповідач не користувався послугами Комунального підприємства «Харківводоканал» за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що відбував покарання, а саме: з 17.10.2013 по 21.06.2014 тримався в державній установі «Харківський слідчий ізолятор»; 22.06.2014 прибув для подальшого відбування покарання в державну установу «Первомайська виправна колонія (№ 17)»; 07.08.2014 вибув для проходження лікування в державну установу «Темнівська виправна колонія (№ 100)»; 22.09.2014 прибув в державну установу «Первомайська виправна колонія (№ 17)»; 14.01.2015 вибув для проходження лікування в державну установу «Темнівська виправна колонія (№ 100)»; 04.03.2015 прибув в державну установу «Первомайська виправна колонія (№17)»; 08.11.2016 звільнений з державної установи «Первомайська виправна колонія (№17)» умовно-достроково, на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31.10.2016, на невідбуту частину покарання 01 рік 01 місяць 26 днів; 28.08.2019 був заарештований Московським відділом поліції Головного Управління Національної поліції в Харківській області та з 30.08.2019 по 24.07.2020 тримався в державній установі «Харківський слідчий ізолятор; у період з 30.08.2019 по 24.07.2020 тримався в державній установі «Харківський слідчий ізолятор»; 24.07.2020 засуджений Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 121, ст. 75, ст. 76 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки; 24.07.2020 звільнений з-під варти із залу суду; 02.05.2023 був засуджений Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.»; у період з 14.08.2021 по 26.09.2023 тримався в державній установі «Київський слідчий ізолятор»; з 26.09.2023 по 14.03.2024 відбував покарання в державній установі «Коростенська виправна колонія (№71)»; з 27.03.2024 по 05.06.2024 відбував покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)»; з 27.03.2024 по 05.06.2024 відбував покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)»; 05.06.2024 звільнений з державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 28.05.2024 умовно- достроково для проходження військової служби за контрактом. У зв`язку з викладеним вважає, що відповідач не мав обов`язку у повному обсязі сплачувати за послуги, нараховані за період з 01 лютого 2013 року по 30 червня 2021 року, коли він їх не споживав і не міг споживати. Окрім того, посилався на те, що КП «Харківводоканал» звертаючись у вересні 2021 року до суду із позовом було пропущено трирічний строк позовної давності за заборгованістю з 01 лютого 2013 року по 30 червня 2021 року. У зв`язку з викладеним відповідач не погоджується із судовим рішенням, вважає, що воно має бути скасованим, а справа призначена до судового розгляду, де належним чином будуть встановлені усі обставини справи, із врахуванням позиції та доказів відповідача.

Окрім того, у заяві про перегляд заочного рішення представник заявника просить суд про поновлення строків для звернення з заявою про перегляд заочного рішення, яке вмотивоване тим, що у період розгляду справи № 645/5845/21 та прийняття заочного рішення відповідач з 2013 року перебував у місцях позбавлення волі/тримання під вартою до 05.06.2024, коли був звільнений умовно-достроково від відбування покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 травня 2023 року для проходження військової служби за контрактом у ЗСУ. Про існування рішення дізнався у серпні 2024 року, коли потребуючи додаткових коштів на лікування поранень, отриманих ним під час виконання бойового завдання 07 серпня 2024 року у Сумській області, відповідач не зміг зняти грошові кошти з банківського рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у зв`язку з накладеним арештом у межах виконавчого провадження № 73159764, про що йому повідомів представник банку. Після чого, 18.08.2024 відповідач звернувся за правовою допомогою внаслідок чого отримав підтвердження існування заочного рішення від 10.01.2022 року.

12.09.2024 року від представника позивача КП «Харківводоканал» - Панасенко І.В., яка діє на підставі довіреності, через підсистему «Електронний суд», надійшло заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якому остання заперечувала проти скасування заочного рішення від 10.01.2022 року та зазначила, що не погоджується з доводами, викладеними в заяві про перегляд заочного, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. В обґрунтування заперечень щодо тверджень заявника, що йому не було відомо про розгляд справи, а позов був поданий з порушенням строку позовної давності зазначила, що звернень з питання зміни фактичної кількості осіб, та з інших питань в період з лютого 2013 року по червень 2021 року, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 від жодного з відповідачів до КП «Харківводоканал» не надходило. Посилаючись на практику Європейського суду, позиції Верховного суду України, норми процесуального законодавства, норми «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», представник позивача зазначила, що відповідач ОСОБА_1 та інші відповідачі були повідомлені про час та місце розгляду справи, а відповідач, перебуваючи в установах виконання покарань не був позбавлений можливості, як споживач послуг КП «Харківводоканал», письмово повідомити виконавця послуг про тимчасову відсутність за місцем реєстрації (проживання) із дорученням відповідного документа, що підтверджує такий факт та зазначила, що позовна заява подана з дотриманням строків позовної давності та ґрунтується на належних доказах, на підставі яких судом було ухвалено законне рішення. У зв`язку з викладеним просила суд заяву про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.01.2022 залишити без задоволення.

У судове засідання ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ганга Д.Г. не з`явилиь. 16.09.2024 року на адресу суду, через підсистему через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Ганга Д.Г., у якій останній просив суд проводити розгляд справи без участі ОСОБА_1 , заяву про перегляд заочного рішення підтримав та просив її задовольнити.

16.09.2024 року представник позивача КП «Харківводоканал» - Панасенко І.В., яка діє на підставі довіреності, через підсистему «Електронний суд», подала заяву, у якій просила розглянути заяву про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова без участі представника КП «Харківводоканал» та залишити заяву про перегляд без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження.

Згідно з ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, заслухавши представника відповідача, перевіривши доводи заяви про перегляд заочного рішення та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Щодо клопотання про поновлення строків для подання заяви про перегляд заочного рішення, то згідно зі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.01.2022 року отримане не було, про що свідчить поштовий конверт з рекомендованим повідомлення про вручення, який повернувся на адресу суду. Відомостей про ознайомлення відповідача чи його представника з рішенням суду у приміщенні суду матеріали справи не містять. До заяви долучено копію рішення суду отриману з Єдиного реєстру судових рішень 25.08.2024 року.

Виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень статті 15 ЦК України та положень статей 2, 4, 10, 284 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, очевидним стає висновок про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав та свобод, у тому числі шляхом подання заяви про перегляд заочного рішення, в зв`язку із чим суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення строку для звернення з заявою про перегляд заочного рішення.

Щодо питання про наявність підстав для перегляду заочного рішення суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 03.09.2021 року провадження у справі № 645/5845/21 відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачам направлено копію позову з додатками та судові повістки за адресою їх реєстрації, зазначеною в позові та перевіреною судом у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Реєстру територіальної громади м. Харкова, а саме: АДРЕСА_1 .

Згідно з матеріалами справи учасники справи про час та місце розгляду справи повідомлялися рекомендованою кореспонденцією, а відповідачка ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю її реєстрації за вказаною вище адресою викликалась шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

У судові засідання призначені на 04.10.2022 року, 09.11.2022 року, 02.12.2022 року, 10.01.2022 року відповідачі до суду не з`являлися.

Суд, який розглядав справу вважав, що здійснив належне повідомлення учасників справи та 10.01.2022 року, у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомлених відповідачів, ухвалив заочне рішення.

Якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, і судовий документ повернуто підприємством поштового зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23).

Окрім того, Верховний суд у своїй практиці приходив до висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду (постанови від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18); від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Щодо тверджень відповідача про неотримання ним комунальних послуг КП «Харківводоканал» та необізнаність останнього про рішення по справі суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем, при зверненні до суду надано розрахунки з детальним описом нарахувань за адресою: АДРЕСА_1 , за абонентським рахунком № НОМЕР_1 .

Згідно п. 3 «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Згідно п. 4 «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно з п. 2 розділу ІІ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 року засуджені мають право: одержувати інформацію про свої права і обов`язки, порядок та умови виконання та відбування призначеного судом покарання; - здійснювати листування у порядку, встановленому п.1 розділом XIII цих Правил; - вести телефонні розмови у порядку, встановленому розділом XIV цих Правил; користуватися глобальною мережею Інтернет відповідно до Порядку організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19.10.2017р. № 3233/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2017 року за № 1280/31148.

Згідно з положенням п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (діє з 01.05.2019), індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Згідно з пп.3 п.28 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 (далі Правил № 690), споживач інформує протягом місяця з дня настання таких змін виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно, а також про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, з метою подальшого внесення змін до договору.

Відповідно до ст.7, ч.1 п.6, ч.2 п.11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; споживач також має інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, встановлено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання); несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою (п.п.1,3 п.29).

Виконавець зобов`язаний зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання) (п.п.14 п.32).

Згідно з п.п. 7 п. 45 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження відповідно до умов договору.

Таким чином, звільнення споживача від сплати вартості комунальних послуг або ж зменшення їх розміру можливе за умови, що споживач письмово повідомив виконавця послуг про тимчасову відсутність за місцем реєстрації (проживання) із дорученням відповідного документа, що підтверджує такий факт.

Проте, стороною відповідача свого розрахунку по нарахованій сумі заборгованості та заяви про звернення відповідача ОСОБА_1 чи інших відповідачів до КП «Харківводоканал» про перебування ОСОБА_1 у місцях відбування покарання/тримання під вартою до заяв про перегляд заочного рішення не надано.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Окрім того, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада», який є у загальному доступі у мережі інтернет до якого відповідач ОСОБА_1 позбавлений не був.

Згідно з ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позов з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, заочне рішення підлягає скасуванню за обов`язкової наявності двох умов разом, оскільки для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення заявник повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку та ухвалив би принципово інше рішення. Таких доказів заявник при розгляді заяви про перегляд заочного рішення суду не надав.

Із заяви про перегляд заочного рішення не вбачається одночасної наявності обставин, визначених ч.1 ст.288 ЦПК України, які є підставами для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність причин неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід відмовити, що не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 260, 284, 287, 288, 354, 355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Строк для звернення з заявою про перегляд заочного рішення поновити.

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України - в 30-ти денний строк з дня складення повного судового рішення про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя О.Ю. Алтухова