ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 674/375/24

Провадження № 22-ц/4820/1658/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року, суддя Посунько Г.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Дунаєвецький відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

встановив:

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

В обґрунтування позову вказав, що на підставі судового наказу, виданого 12 листопада 2019 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області у справі №674/1619/19, з нього щомісячно стягуються на користь відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 28 жовтня 2019 року. З квітня 2021 року він перебував на військовій службі в Збройних Силах України за контрактом. 09 червня 2022 року він, приймаючи участь в бойових діях по захисту України від збройної агресії російської федерації, отримав тяжке вогнепальне осколкове порання, внаслідок якого йому була проведена ампутація правої ноги на рівні середньої та нижньої третини стегна. З 16 червня 2022 року він перебував на лікуванні та потребує продовження лікування по даний час. 22 грудня 2022 року йому надано ІІ групу інвалідності. У зв`язку із отриманим пораненням та втратою доходу у нього виникла заборгованість по аліментам на загальну суму 37192 грн. З січня 2023 року він не працевлаштований за станом здоров`я, не отримує доходів, живе за рахунок матеріальної допомоги тещі. За таких обставин він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей, тому, посилаючись на положення ч. 2 ст. 197 СК України, просив суд звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в сумі 37192 грн.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Свою відмову суд мотивував тим, що обставини, на які посилається позивач ОСОБА_1 для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, які були нараховані за період з січня 2023 року по січень 2024 року, виникли не у зв`язку із тяжкою хворобою платника аліментів та не внаслідок інших обставин, які мають істотне значення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

На обґрунтування доводів скарги зазначив, що внаслідок поранення він до цього часу проходить дороговартісну реабілітацію, яка, в тому числі, потребує регулярного придбання знеболювальних засобів, у зв`язку із чим він не в змозі сплачувати аліменти. Крім того, у зв`язку з ушкодженням здоров`я та встановленням інвалідності, у нього не має самостійного доходу, і він проживає за рахунок дружини та її матері.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи судом були повідомлені у відповідності з вимогами ЦПК України.

У письмовій заяві позивач просила розгляд справи судом провести без її участі, проти апеляційної скарги заперечила.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що з 02 вересня 2005 року по 15 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із судовим наказом, виданим 12 листопада 2019 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області, з позивача ОСОБА_1 щомісячно стягуються на користь відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 28 жовтня 2019 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 48).

15 листопада 2019 року на підставі вказаного судового наказу Дунаєвецьким РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відкрито виконавче провадження №60623067 по примусовому стягненню з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с. 49).

Державним виконавцем Дунаєвецького відділу ДВС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) сформовано розрахунки заборгованості зі сплати аліментів, зі змісту яких вбачається, що заборгованість позивача ОСОБА_1 за аліментами на утримання неповнолітніх дітей становить: станом на 31 січня 2024 року - 37192 грн., станом на 29 лютого 2024 року - 40388 грн., станом на 31 березня 2024 року - 41986 грн., станом на 30 квітня 2024 року - 43584 грн. (а.с. 14, 63, 81, 92).

В довідці командира військової частини НОМЕР_1 від 28 січня 2022 року №120 зазначено, що з квітня по грудень 2021 року ОСОБА_1 перебував на військовій службі в Збройних Силах України за контрактом, брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах проведення операцій (а.с. 18).

З 24 лютого 2022 року по 09 червня 2022 року ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі в Збройних Силах України, брав участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації (довідка командира військової частини НОМЕР_1 від 14 вересня 2022 року №1304 - а.с. 19).

09 червня 2022 року ОСОБА_1 , приймаючи безпосередню участь у бойових діях по захисту України від збройної агресії російської федерації, отримав тяжке вогнепальне осколкове порання, внаслідок якого йому була проведена ампутація правої ноги на рівні середньої та нижньої третини стегна.

У зв`язку з травмою, пов`язаною з проходженням військової служби, з 16 червня 2022 року по 11 жовтня 2022 року позивач ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» (м. Київ), Науково-дослідному інституті реабілітації осіб з інвалідністю Вінницького національного медичного університету ім. М.І.Пирогова (м. Вінниця) та КНП «Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни» ХОР (м. Хмельницький) (а.с. 20, 21, 23, 24).

22 грудня 2022 року висновком Хмельницької медико-соціальної експертної комісії, у зв`язку з травмою, пов`язаною з проходженням військової служби, ОСОБА_1 встановлено ІІ група інвалідності (безстроково), ступінь втрати професійної працездатності - 70% (а.с. 8, 9).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , отримавши поранення, що призвело до ампутації кінцівки в червні 2022 року, станом до кінця 2022 року заборгованості по сплаті аліментів не мав.

Суд першої інстанції, правильно зазначивши про ненадання позивачем доказів щодо щомісячних витрат на реабілітацію в сумі 6000 грн., а також врахувавши наявність у позивача права на пенсійні виплати у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи та незначний розмір аліментів, які фактично стягуються на користь відповідача, що становить приблизно 3000 грн. на місяць, дійшов вірного висновку щодо необґрунтованості позову.

Судове рішення ухвалене із забезпеченням найкращих інтересів дітей, а доводи апелянта зводяться до переоцінки доказів, які були належно оцінені судом першої інстанції.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2024 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова