ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7934/24 Справа № 175/9543/23 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Петешенкової М.Ю.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Голубніченка Владислава Олеговича на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі домоволодіння та земельної ділянки, які знаходяться у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі домоволодіння та земельної ділянки, які знаходяться у спільній частковій власності закрито. Повернуто ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., який сплачено квитанцією від 05 грудня 2023 року. Повернуто ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., який сплачено квитанцією №0454-КВ6В-ВН5В-1В2Н від 21 грудня 2023 року.

В апеляційній скарзі представника позивача ОСОБА_1 адвокат Голубніченко В.О. просить ухвалу суду від 18 червня 2024 року про закриття провадження у справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Кулаков О.В. просить ухвалу суду від 18 червня 2024 року про закриття провадження у справі залишити без змін, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Голубніченка В.О. залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття юридичного спору має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття спір про право (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття спору про право має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного,

а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Встановлено, у грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ в натурі домоволодіння та земельної ділянки, які знаходяться у спільній частковій власності (а.с.1-12).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2023 року відкрито провадження у цій справі (а.с.120)

08 березня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Кулаков О.В. подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому просив закрити провадження у цій справі на підставі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України за відсутністю предмету спору між сторонами, посилаючись на те, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань (а.с.125-128).

В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Кулаков О.В. посилався на те, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2005 року визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини будинку АДРЕСА_1 , з яких 1/2 частину визнано право власності в порядку ст.60 СК України та 1/6 частину визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 . Поділ будинку з наданням ОСОБА_2 як власнику 2/3 частини домоволодіння квартири площею 64,945 кв.м. фактично відповідає 1/2 частини у праві власності домоволодіння та позбавляє її право власності на 1/3 частини - частка, що успадкована ОСОБА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_3 - є істотним відхиленням ідеальних часток у праві спільної власності на будинок, та свідчить про перегляд рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2005 року. Дніпровський апеляційний суд у постанові від 20 квітня 2023 року у справі №175/3025/19ц зазначив наступне: Натомість судом проведено експертне дослідження наданням висновку будівельно-технічної експертизи, що ні як не відповіла встановленим судом обставинам та ідеальним частками позивача та відповідача у праві на спільне майно, визначивши відповідачеві, яка має 2/3 частини, тобто більшу частку; праві спільної часткової власності, значно менше житлової площі в будинку, анія позивачеві, яка, в свою чергу, має лише 1/3 частини, та врахувавши для ОСОБА_2 господарчі споруди у домоволодінні, що в силу статті 186 ЦК України, поділу не підлягає. Поділ житлового будинку з посиланням на висновок судової будівельно-технічної експертизи № 980/98 від 15 травня 2007 року шляхом виділу ОСОБА_2 як власнику 2/3 частини домоволодіння квартири АДРЕСА_2 загальною площею 70,3 кв.м., що відповідає 51/100 частини житлового фонду і на 18,1 кв.м. менше її 2/3 частини; власникам 1/3 частини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як власникам 1/3 частини домоволодіння надається квартира АДРЕСА_3 загальною площею 62,3 кв.м., що відповідає 49/100 частини житлового фонду і на 18,1 кв.м. більше її ідеальної долі, - рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2013 року у справі № 2-410/6188/12 року визнано істотним відхиленням від ідеальних ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у праві спільної власності на житлової будинок. Цим рішенням суду від 29 серпня 2013 року у справі № 2-410/6188/12 року встановлено, розділ будинку відповідно до часток 2/3 і 1/3, а також на 2/3 частин і 1/6 частини і 1/6 частини неможливий. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2013 року у справі № 2-410/6188/12 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл в натурі між співвласниками домоволодіння та земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі домоволодіння та земельної ділянки, які знаходяться у спільній частковій власності закрито за відсутністю предмету спору

Закриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції в оскарженій ухвалі послався на відсутність предмета спору, зокрема на те, що з матеріалів справи стало відомо, зазначені питання в позовній заяві були вирішені іншими судами, тому на теперішній період часу предмет спору відсутній.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржену ухвалу суду про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, не звернув належної уваги на зазначене, не пересвідчився належним чином, чи дійсно предмет спору у цій справі відсутній, судом не вказано в оскарженій ухвалі якими саме судовими рішеннями були вирішені питання, які заявлені позивачем у цій справі, що переглядається, та дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі.

Крім того, слід зазначити, судом не було роз`яснено позивачу в оскарженій ухвалі ст.256 ЦПК України, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року про закриття провадження у справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382- 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Голубніченко Владислава Олеговича - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі домоволодіння та земельної ділянки, які знаходяться у спільній частковій власності скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді О.В.Свистунова

М.Ю.Петешенкова