КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 758/3817/20

номер провадження №22-ц/824/11377/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 лютого 2022 року /суддя Ковбасюк О.О./

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 03.08.2017 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № .

26.06.2019 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 20190626, у відповідності до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» відступило позивачу право вимоги до відповідача за Кредитним договором від 03.08.2017, право на одержання яких належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість в сумі 30268,81 грн., з яких: 12512,52 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 2020,02 грн. - заборгованість за відсотками; 7508,86 грн. - заборгованість за щомісячними процентами; 8227,41 грн. - заборгованість за пенею, які просив стягнути.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 25 лютого 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № від 03.08.2017 року в розмірі 30268,81 грн., судовий збір в розмірі 2102,00 грн. /а.с. 76-79/

Ухвалою від 10 квітня 2024 року Подільським районним судом міста Києва заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач не зазначив суми сплачені відповідачем на користь первісного кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», таким чином ввівши суд в оману, повідомлення про відступлення права вимоги відповідач не отримувала, відсутні такі підтвердження і в додатках до позову. Так, вказувала, що нею, через веб сторінку www.kreditmarket.ua первісного кредитора було сплачено за допомогою платіжного онлайн сервісу наступні кошти на погашення кредиту: 17 грудня 2019 року 4000,00 грн, 09 січня 2020 року 8840,40 грн, 14 січня 2020 року 4 011,60 грн, 21 січня 2020 року 6692,00 грн. Таким чином позивачем безпідставно було сформовано заборгованість на суму 23 544,00 грн. та включено до позовних вимог, оскільки така сума була списана на рахунок первісного кредитора. Отже, заборгованість відсутня, оскільки при зарахуванні коштів були відсутні підстави для нарахування пені в розмірі 8 227,41 грн. Окрім того, звертала увагу суду, що позивачем зазначено одночасно нарахування відсотків за користування кредитом та відсотків за управління кредитом, що є подвійним стягненням. Вказувала, що матеріали справи не містять підтверджень того, що саме додані до позовної заяви Умови отримання фінансових кредитів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», затверджені наказом №6 генерального директора ТОВ «ФК «ЦРФ» від 08 травня 2015 року, розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи кредитний договір № від 03.08.2017 року. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови надання кредиту, відсутність у Кредитному договорі № від 03.08.2017 року домовленості сторін про сплату прострочених щомісячних відсотків, надані ТОВ «ФК «ЦФР» Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку із цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Також звертала увагу, що згідно пункту 3. Доручення заяви № від 03.08.2017 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» було списано кошти в розмірі 1800,00 грн (з кредитних коштів) на оплату страхового платежу за договором страхування №-С від 03.07.2017 року на користь ПАТ «Страхова компанія ТАС» (код 30929821). 08 березня 2024 року вона звернулась до Головного офісу страхової компанії із запитом та просила надати копію договору страхування № -С від 03.07.2017 року укладеного між ПАТ «Страхова компанія ТАС» та ОСОБА_1 , у випадку відсутності інформації про укладення даного договору, повідомити мене листом. Листом юридичного департаменту на бланку ПАТ «Страхова група ТАС» її було повідомлено, що договір страхування № -С від 03.07.2017 року не укладався. Такі обставини також не були враховані судом першої інстанції внаслідок заочного розгляду справи.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Р. Ревунов звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказував, що укладений договір відповідав волевиявленню сторін, підписаний на кожному аркуші договору відповідачкою, що свідчить про поінформованість з умовами кредиту та їх погодження. Також вказував, що контррозрахунку не надано, а отже і доводи щодо неправильності розрахунку є безпідставними.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 03.08.2017 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №, відповідно до якого відповідачеві видано кредит в розмірі 17160,00 грн. строком на 24 дні.

26.06.2019 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20190626, у відповідності до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» відступило позивачу право вимоги до відповідача за Кредитним договором від 03.08.2017, право на одержання яких належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Відповідно до витягу з реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» до Договору факторингу № 20190626 від 26.06.2019, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 03.08.2017 в сумі 30268,81 грн., з яких: 12512,52 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 2020,02 грн - заборгованість за відсотками; 7508,86 грн. - заборгованість за щомісячними відсотками; 8227,41 грн - заборгованість за пенею.

На виконання умов Договору відступлення прав вимоги, згідно вимог ст. 512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення «УКРПОШТИ» від імені ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався ст. ст. 626, 628 ЦК України за змістом яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України)

За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, щодо неправильності розрахунків та неврахування платежів, апеляційним судом відхиляються з огляду на те, що відповідно до вимог ст.ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження оплат, апеляційним судом квитанції, надані апелянтом не приймаються як неналежні докази /а.с. 153-154/, оскільки відсутні будь-які реквізити куди саме та за що було переведено кошти.

Крім того, відхиляються також і доводи апеляційної скарги щодо непогодження умов договору, як такі, що не відповідають матеріалам справи, паспорт кредиту з умовами кредитування підписано позичальником /а.с. 4-5,6/.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 з серпня 2017 року періодично вносила платежі, а отже частково виконувала умови договору та погоджувалась з ними. /а.с. 15-16/

Відхиляються також і доводи щодо списання платежу за неукладеним договором страхування. /а.с. 15-16/ Відповідач не зверталась до позивача з вимогами про проведення перерахунку, та зарахування вказаної суми на погашення заборгованості.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати. Оскільки ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, 3153 грн підлягають стягненню з неї на користь держави.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 лютого 2022 року - залишити без задоволення.

Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 лютого 2022 року - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 / на користь держави 3153 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: