ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/28/24 Справа № 183/1446/17 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
У Х В А Л А

19 листопада 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Попенко Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Дрожак Юлії Миколаївни щодо призначення комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи по справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна про визнання недійсним заповіту ,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , визначивши третіми особами Новомосковську державну нотаріальну контору Дніпропетровської області, приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганну Василівну, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог від 19.02.2019 року (т.1 а.с. 184) просила суд визнати недійсним заповіт від 05 лютого 2014 року, складений ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 190.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся по лінії матері ОСОБА_3 . Позивач та відповідач по справі являються спадкоємцями за законом, за правом представлення, оскільки їх матір ОСОБА_4 . - померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

28.01.2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким належну їй на праві власності квартиру за АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частинах.

Звернувшись 16.03.2017 року до Новомосковської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, державний нотаріус ОСОБА_6 повідомила позивача про наявність ще одного заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 190, у відповідності до якого спадкодавець означену вище квартиру заповіла ОСОБА_2 .

Позивач зазначала, що її бабуся ОСОБА_3 , починаючи з 2013 року почала тяжко хворіти на психічне захворювання. Хвороба не давала їй самостійно приймати рішення, бабуся знаходилася на обліку у лікаря-психіатра, тому на момент складення заповіту 05.02.2014 року волевиявлення ОСОБА_3 не було вільним, не відповідало її волі, вона перебувала у безпорадному стані, не могла правильно усвідомлювати значення своїх дії, керувати ними, динаміки на її одужання не було.

Позивач зазначала, що з середини літа 2016 року вона проживала разом з бабусею, оскільки її рідна сестра виїхала до російської федерації, і коли ОСОБА_3 періодично приходила до тями, то твердила, що квартира повинна належати їм з сестрою.

Крім того, позивач зазначала, що при посвідченні заповіту приватним нотаріусом Шевченко Г.В. був порушений «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, нотаріус не перевірила дієздатність особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не переконалася після розмови з ОСОБА_3 у здатності цієї особи усвідомлювати значення своїх дій.

Таким чином, позивач наполягала на тому, що на момент посвідчення 05.02.2014 року заповіту, ОСОБА_3 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона перебувала в той період в безпорадному стані, тому посилаючись на вимоги ст.ст.203, 215, 236,1223 ЦК України, просила визнати зазначений заповіт недійсним.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не доведені обставини, що мають значення для справи.

Також, скаржник зазначає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

19.11.2024 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 адвоката Дрожак Юлії Миколаївни надійшло клопотання про призначення комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи для з`ясування обставин по справі, яку просила доручити Івано-Франківській філії судових експертиз Державної установи Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України.

На вирішення вказаної експертизи поставити наступні питання:

- чи страждала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на психічну хворобу, тимчасовий розлад психіки, інші захворювання станом на 05.02.2014 року та чи могли ці захворювання вплинути на її здатність адекватно усвідомлювати події, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

- чи була ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 05.02.2014 року здатною усвідомлювати події, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

- чи мала місце у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , динаміка до видужання у період з 01.01.2013 року по 05.02.2014 рік?

Клопотання мотивоване тим, що для визначення тимчасового стану особи, при якому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керуватись ними у момент укладення нею правочину, необхідно обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи.

Крім того, заявник зазначив, що 23.07.2024 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду вже було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Дрожак Юлії Миколаївни про призначення комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Проте, вказана експертиза не була оплачена у зв`язку із надто високою ціною, оскільки позивач не мала можливості зібрати таку суму на проведення експертизи.

Також заявник зазначила, що згідно норм чинного законодавства України, така експертиза проводиться на підставі оригіналів документів а не їх копій. Однак у справі наявні лише копії документів на підставі яких експерти будуть проводити експертизу. Проведення експертизи буде не можливим, експерти лише нададуть відповідь про те, що для проведення такої експертизи необхідні оригінали документів, та за їх відсутності проведення експертизи та надання відповіді на поставлені експертам питання є не можливим. А тому проведення такої експертизи по даній справі фактично є формальним, лише щоб отримати відмову експертів. Тобто, в результаті призначення та проведення експертизи суд не отримає необхідної для справедливого вирішення даної справи інформації чи доказів, проведення експертизи не вирішить даний спір.

Крім того, у справі є інші численні докази які обґрунтовують заявлені позивачем позовні вимоги без проведення експертизи. Однак, так як в даних категоріях справи проведення такої експертизи є обов?язковим, то апелянт не відмовляється від її проведення. Апелянт зацікавлений в тому щоб справа була розглянута справедливо та згідно норм ЦПК України. Тому, апелянт має намір просити суд, з врахуванням вищевикладених обставин, доручити її проведення іншій експертній установі, в якій можливо сума за проведення експертизи буде значно меншою та доступною для позивача.

Перевіривши доводи заявника та вислухавши думку учасників справи з приводу поданого клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Порядок призначення судової експертизи врегульовано статтями 102-108 ЦПК України, Законом України Про судову експертизу, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5, Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки матеріалів та призначення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з врахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції, під час розгляду справи, декілька разів призначав посмертну судово-психіатричну експертизу саме за клопотанням позивача, однак, призначена судом експертиза не була проведена і саме у зв`язку із її неоплатою позивачкою.

Матеріали справи не містять звернень позивача до суду першої інстанції щодо обрання іншої експертної установи у зв?язку із високою ціною за проведення експертизи з наданням відповідних підтверджуючих доказів.

Справу розглянуто без проведення судової експертизи на підставі доказів поданих сторонами.

У подальшому, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегією суддів апеляційної інстанції також, було задоволено клопотання позивача, апелянта у справі, та призначено ухвалою від 23 липня 2024 року комісійну посмертну судову психіатричну експертизу, яка також не була проведена у зв`язку з її неоплатою стороною позивача та повернута на адресу суду 01.11.2024 року (т.3 а.с.125,126).

Як убачається з матеріалів справи, лист експертної установи від 01.08.2024 року № 907 про необхідність проведення попередньої оплати за проведення комісійної посмертної судової психіатричної експертизи було направлено позивачці апелянту у справі та її представнику 02.08.2024 року. Довідкою про доставку електронної відправки вкладення підтверджено отримання вищевказаного листа представником позивачки адвокатом Дрожак Ю.М. 02.08.2024 року о 10.08 ( т.3.а.с.122 зворот).

Суд апеляційної інстанції 04 листопада 2024 року відновив провадження у справі та призначив справу до розгляду на 19 листопада 2024 року. Усі сторони по справі отримали ухвалу суду та судові повістки 04 листопада 2024 року, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа (т.3.а.с.129).

Тобто, сторона апелянта з 02.08.2024 року достеменно володіла інформацією щодо їх обовязку про проведення попередньої оплати за проведення комісійної посмертної судової психіатричної експертизи у сумі 116 390 грн.

Крім того, колегія зазначає, що саме про своє зобовязання сплатити за проведення судової експертизи позивачка ОСОБА_1 апелянт у справі, заявляла у своєму клопотанні про призначення такої експертизи в суді апеляційної інстанції, колегією було зясовано це питання у судовому засіданні за участі представника апелянта адвоката Дрожак Ю.М. та було зауважено, що такі експертизи дорого коштують. Представником апелянта було завірено суд щодо спроможності її довірителя сплатити за проведення експертизи, що нею зібрані необхідні кошти та просили доручити її проведення саме Дніпровській філії судових експертиз ДУ Інститут судової психіатрії МОЗ України, про що також зазначено у письмовому клопотанні (т.3.а.с.86-88).

У звязку з чим, ухвалою від 23 липня 2024 року про призначення у справі комісійної посмертної судової психіатричної експертизи судом апеляційної інстанції було покладено обовязок щодо сплати за проведення судової експертизи на позивачку, як заявника такого клопотання та визначено експертну установу, яка також була заявлена заявником.

Таким чином, з 02.08.2024 року позивачка розуміючи, що вона не буде здійснювати оплату за проведення судової експертизи не була позбавлена можливості звернутись до суду апеляційної інстанції з відповідним обгрунтованим клопотанням, а також з обгрунтованим клопотанням про заміну експертної установи.

Лише 19 листопада 2024 року о 10.02 на електронну адресу Дніпровського апеляційного суду надійшло чергове клопотання позивачки про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи та доручення її проведення Івано-Франківській філії судових експертиз Державної установи Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України. Однак, позивачка не надала суду доказів, що саме у Івано-Франківській філії судових експертиз Державної установи Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України ціна проведення вказаної експертизи нижча за інші експертні установи.

Також, клопотання позивача не містить інших доводів щодо необхідності призначення судової експертизи саме у Івано-Франківській філії судових експертиз Державної установи Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України.

В своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції адвокат Дрожак Ю.М. зазначила, що вона особисто спілкувалась з представниками експертних установ та на запитання суду щодо дійсної вартості такої експертизи у вищевказаній експертній установі зазначила, що без матеріалів справи та встановлення обсягу необхідної роботи точний розмір їй не назвали.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на посилання представника позивача, яке міститься як у письмовому клопотанні, так і у її поясненнях в судовому засіданні, що в результаті призначення та проведення даної судової експертизи суд не отримає необхідної для справедливого вирішення даної справи інформації чи доказів, оскільки в матеріалах справи містяться лише копії документів, тому проведення експертизи не вирішить даний спір.

Також, позивачкою жодного разу не було надано суду належних доказів щодо неможливості нею сплатити необхідну суму, як і не зазначено щодо можливості часткової сплати за проведення судової експертизи з поданням відповідних платіжних документів.

Ураховуючи вищевикладене, суд розцінює дії сторони позивача, якою вкотре заявляється клопотання про призначення у справі судової експертизи, з подальшим її невиконанням з підстав неоплати, як затягування розгляду справи та зловживання процесуальними правами.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що у клопотанні не наведено достатніх підстав для чергового призначення по даній справі судової експертизи та доручення її проведення Івано-Франківській філії судових експертиз Державної установи Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України, тому приходить висновку, що клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Дрожак Юлії Миколаївни щодо призначення комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 103, 260, 261 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Дрожак Юлії Миколаївни щодо призначення комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко