ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Томашівської сільської територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дьячук Н.В., через систему «Електронний суд», звернулася до суду з позовом до Томашівської сільської територіальної громади, про визнання права власності на спадкове майно.

У позовній заяві позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла донька позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 3,2038 га, розташована на території Дідівщинської сільської ради Фастівського району, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:003:0038. ОСОБА_2 заповіт не складала, а тому право на спадкування за законом одержала ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги (мати спадкодавця). У визначений 6 місячний строк позивач звернулась до Другої фастівської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини, а тому в силу приписів ст. 1268 ЦК України позивач вважається такою, що спадщину прийняла. Разом з тим, 21 травня 2024 року державний нотаріус Другої фастівської державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. винесла постанову про відмову у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,2038 га, розташовану на території Дідівщинської сільської ради Фастівського району, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:003:0038, оскільки позивачем не надано оригінал Державного акту про право власності на земельну ділянку, і це унеможливлює вчинення нотаріальної дії.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2024 матеріали цивільної справи надійшли в провадження судді Ковалевській Л.М.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2024 року провадження по даній справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

01.07.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Томашівської сільської ради надійшов відзив у справі. У відзиві вказано про те, що до позову не додано доказів здійснення права на спадкування, зокрема прийняття спадщини позивачкою як спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та доказів неприйняття спадщини іншими спадкоємцями. Зазначені обставини можливо встановити з матеріалів спадкової справи про витребування якої заявлено відповідне клопотання представником позивачки проти якого заперечення відсутні. За наявності інших спадкоємців орган місцевого самоврядування не може бути належним відповідачем у справі. До позову не додано належних доказів родинних відносин позивачки із спадкодавицею або їх спільного проживання однією сім`єю протягом не менш як п`яти років, що на думку представника є підставою для відмови в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 23.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового засідання.

12.08.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача Томашівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позиція щодо позовних вимог викладена у відзиві.

Представник позивача адвокат Дьячук Н.В. в судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи повідомлена належним чином, до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що 1 листопада 2023 року Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 1271 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 3,2038 га, розташована на території Дідівщинської сільської ради Фастівського району, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:003:0038 (належала померлій на підставі Державного акту серії ЯБ № 504478).

ОСОБА_2 за життя заповіт не складала, а тому в силу приписів ст.ст. 1223, 1261 ЦК України право на спадкування за законом одержала ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги (мати спадкодавця).

У визначений ст. 1270 ЦК України 6 місячний строк позивач ОСОБА_1 звернулась до Другої фастівської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Судом витребувана та досліджена в судовому засіданні спадкова справа №120/2024 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Та з якої вбачається, що на підставі поданої заяви ОСОБА_1 було заведено дану спадкову справу № 120/2024 (72216350), а тому в силу приписів ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 вважається такою, що спадщину прийняла.

Право на спадкування, родинні зв`язки позивача зі спадкодавцем підтверджується довідкою Томашівської сільської ради № 12-03/318 від 01.11.2023 року (а.с.10), копією спадкової справи № 120/2024 (72216350), яка надійшла на запит суду, довідкою № 647 від 24.11.2015 року (а.с.12), свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 , де в графі мати вказана ОСОБА_3 (а.с.18), свідоцтвом про народження ОСОБА_4 (а.с.18), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища на ОСОБА_5 (а.с.14), свідоцтвом про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ( ОСОБА_1 ) серії НОМЕР_3 (а.с.21).

21 травня 2024 року державний нотаріус Другої фастівської державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. винесла Постанову про відмову у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,2038 га, розташовану на території Дідівщинської сільської ради Фастівського району, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:003:0038 (а.с.22-23).

Постанова нотаріуса обґрунтована тим, що позивачами не надано оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно на ім`я спадкодавця, і це унеможливлює вчинення нотаріальної дії.

Постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину є обґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини, згідно з п.п. 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.12 та ст. 49 Закону України „Про нотаріат є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.08 „Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічну позицію викладено і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, згідно з п. 3.1 якого визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 набула у власність земельну ділянку площею 3,2038 га з кадастровим номером :04:003:0038, оскільки земельна ділянка була передана їй на підставі розпорядження голови Фастівської райдержадміністрації № 357 від 15 травня 2006 року. 11 жовтня 2006 року спадкодавець отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 504478. Але за життя спадкодавця оригінал державного акту було втрачено.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-47/0/9-12 від 10.07.2012, судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно статтею 95 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно є доведеними та обґрунтованими, а тому, підлягають до задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 223, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст. ст.15, 16, 1216, 1218, 1222, 1223, 1258, 1261, 1267, 1268, 1278 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Томашівської сільської ради про визнання права на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на земельну ділянку площею 3,2038 га, розташовану на території Дідівщинської сільської ради Фастівського району, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:003:0038 (державний акт ЯБ № 504478), в порядку спадкування за законом після смерті доньки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Ковалевська