КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №644/3011/21
Провадження № 2/552/175/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2024 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі - Біжко Т.В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Посилалась на те, що ОСОБА_2 звернулась до відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після її сина, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначила, що їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після її сина на 1/3 частку належних йому житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки документи, що посвідчують право власності на спадкове майно відсутні.

Просила суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку належних спадкодавцю житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а також вказану частку іншого належного спадкодавцеві майна.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 року відкрито провадження у даній справі.

18.10.2021 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від представника відповідачів ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву. Зазначила, що у позовній заяві не має жодних відомостей про вжиття заходів позивачем досудового врегулювання спору, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Договір купівлі продажу №5020 від 15.12.2004 року, знаходився у відповідачів, про що було відомо позивачу, однак, жодних дій для досудового врегулювання спору позивачем та представником позивача по відношенню до рідних онуків позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зроблено не було.

Також посилалась на те, що ні державним нотаріусом, ні позивачем не визначено конкретні об`єкти спадщини. Позивачем не конкретизовані позовні вимоги і не уточнено, що саме входить до складу спадщини і що розуміє позивач під назвою інше майно. Крім того, відповідачі також не отримали свідоцтво про право на спадщину після померлого батька. Наразі вважають, що потрібно з`ясувати склад спадщини. Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

01.11.2021 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від представника позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. Зазначила, що позивач позбавлена можливості вирішити питання набуття права власності на спадкове майно у позасудовому порядку, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно, при цьому, обраний спосіб захисту є ефективним та дієвим. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

09.11.2021 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від представника відповідачів ОСОБА_6 надійшли заперечення відповідачів на відповідь на відзив. Зазначила, що позивач не втратила можливості в позасудовому порядку оформити спадкові права у відповідній своїй частці. Отже, право позивача у цій частині не знаходиться у стані порушення на даний час і судовому захисту не підлягає. Вважають, що позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, у зв`язку з його недоведеністю і необґрунтованість належними та достатніми доказами, просила у задоволенні позову відмовити.

Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2023 року справу прийнято до провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02 листопада 2023 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, хоча були належним чином повідомлені про день і час розгляду справи.

Третя особа АТ «Райффайзен Банк Аваль» свого представника у судове засідання не направили, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали по справі приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу від 15.12.2004 року ОСОБА_5 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 є сином ОСОБА_2 .

ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 19.11.1993 року./а.с.74/

ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від10.12.1991 року./а.с.80/

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15.06.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до спадкової справи №377П/2020 відкритої після смерті ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини звернулись: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Хлистун О.В. від 24.03.2021 року, ОСОБА_1 , відмовлено у видачі на ім`я її довірительки, ОСОБА_2 , свідоцтва про право на спадщину після її сина, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частку належних йому житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а також на вказану частку іншого належного спадкодавця нерухомого майна.

Із даної постанови вбачається, що у зв`язку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , суперечить законодавству України, оскільки спадкоємцем не надано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії: відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановивши дані обставини та враховуючи, що спадкоємець ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняла спадщину, але не може отримати свідоцтво право на спадщину за законом на 1/3 частку належних спадкодавцю житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з тим, що не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно, тому суд приходить ходить до висновку, що порушене право ОСОБА_2 підлягає захистові.

За таких обставин, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку належних спадкодавцю житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У задоволенні позовних вимог у частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/3 частку іншого належного спадкодавцеві майна необхідно відмовити, адже дана вимога не конкретизована, не зрозуміло, що саме входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ЦПК України визначено види судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 14000 грн. позивачем надано квитанцію на суму 14 000 грн.,акт виконаних робіт.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 14 000 грн., оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі .

Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача 3661 грн. 65 коп. сплаченого судового збору та 14 000 грн. на правничу допомогу, по 8830 грн. 82 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку належних спадкодавцю житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1830 грн. 82 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн., а всього 8830 грн. 82 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1830 грн. 82 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн., а всього 8830 грн. 82 коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

третя особа АТ «Райффайзен Банк Аваль», місцезнаходження: м. Харків, вул. Університетська,2, .

Повний текст рішення виготовлено 30 квітня 2024 року.

Головуючий Т.В.Шаповал