Справа № 723/1175/24
Провадження № 2/723/1830/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,

за участю секретаря судового засідання Чікал І.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мелещук В.В., звернувся до суду з цивільним позовом до Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на наступне.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , склала заповіт, яким заповіла йому все своє майно.

Також вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з:

- права на земельну частку (пай)у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Заповіт» та знаходиться в с. Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, розміром 1,58 в умовних кадастрових гектарах;

- домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку літ. - «А», ганку - літ. «а», сараїв - літ. «Б, В», вбиральні - літ. «Г», гаража - літ. «Д», огорожі - №1, криниці №2, яку він прийняв, оскільки проживав без реєстрації зі спадкоємцем на час її смерті. Станом на 15.04.1991 року вказане домоволодіння відносилось до суспільної групи «колгоспний двір».

Крім того, вказує, що на день смерті матері ОСОБА_2 він проживав без реєстрації разом з нею, тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Зазначає, що оформити право на спадщину в нотаріальному порядку, шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину, не можє, оскільки ОСОБА_2 при житті не оформила право власності на належне їй майно, а оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) було втрачено.

Також зазначає, що інших спадкоємців за законом чи заповітом після смерті ОСОБА_2 крім нього немає.

На підставі вищевикладеного просить встановити факт, що він постійно проживав з ОСОБА_2 на час її смерті, визнати за ним право власності на домоволодіння, яке складається з: житлового будинку літ. - «А», ганку - літ. «а», сараїв - літ. «Б, В», вбиральні - літ. «Г», гаража - літ. «Д», огорожі - №1, криниці №2 та знаходиться в АДРЕСА_1 , а також визнати за ним право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Заповіт» та знаходиться в с. Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, розміром 1,58 в умовних кадастрових гектарах.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області в підготовче судове засідання не з`явився, надали суду заяву, відповідно до якої просять розглянути справу у відсутності представника відповідача, прийняття остаточного рішення залишають на розсуд суду.

Неявка сторін в підготовче судове засідання з огляду на подачу ними заяв про розгляд справи у їх відсутності, з врахуванням положень ст.198 ЦПК України не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Судом встановлено, що домоволодіння, яке складається з: житлового будинку літ. - «А», ганку - літ. «а», сараїв - літ. «Б, В», вбиральні - літ. «Г», гаража - літ. «Д», огорожі - №1, криниці №2 та знаходиться в АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була ОСОБА_2 . Дані обставини підтверджені копією технічного паспорта на житловий будинок, довідкою, виданою Давидівським старостинським округом Сторожинецької міської ради 13.03.2024 року за №268.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Давидівка, у віці 90 років, актовий запис №21.

11.10.2010 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Давидівської сільської ради ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №143, яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 .

З довідки, виданої Чернівецькою РВА Чернівецької області 19.03.2024 року за №01-29/21-407, вбачається, що у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Сторожинецькою РДА є запис про реєстрацію сертифікату на земельну ділянку серії ЧВ №0148911 (1,58 га розмір в умовних кадастрових га), зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №191 від 06.06.1997 року.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 при житті право власності на належне їй нерухоме майно не зареєструвала у відповідних органах та втрачено оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), позивач позбавлений можливості оформити спадкові права через нотаріальну контору. Зазначені обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №370979291 від 22.03.2024 року, відповідно до якої право власності, інше речове право на будинок АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Факт втрати сертифікату на право на земельну частку (пай), належного ОСОБА_2 , підтверджується оголошенням опублікованим в газеті «Рідний край» №14 від 04.04.2024 року.

З довідки, виданої Давидівським старостинським округом Сторожинецької міської ради 04.03.2024 року за №239 вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 . Разом з нею до дня її смерті проживав без реєстрації її син ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1,2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`ясень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

-із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право;

-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Часом відкриття спадщини згідно ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно роз`яснень абзацу 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пунктом 23 зазначеної постанови роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а тому позовні вимоги в частині встановлення даного факту слід задовольнити.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , позбавлений можливості оформити свідоцтво про право на спадщину щодо спадкового домоволодіння через відсутність правовстановлюючих документів та реєстрації права власності спадкодавця на неї та втрату оригіналу сертифікату на спадкову земельну ділянку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

На підставі ст.ст. 15, 16, 1216, 1223, 1268, 1273, 1274 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 198, 200, 206, 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за заповітомзадовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно до часу відкриття спадщини проживав зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове домоволодіння як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яке складається з: житлового будинку літ. - «А», ганку - літ. «а», сараїв - літ. «Б, В», вбиральні - літ. «Г», гаража - літ. «Д», огорожі - №1, криниці №2 та знаходиться в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Заповіт» та знаходиться в с. Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, розміром 1,58 в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0148911, що виданий Сторожинецькою РДА 20.06.1997 року за №293.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя