ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1263/23 Номер провадження 22-ц/814/1257/24Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В.А. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів: Абрамова П.С., Панченка О.О.,

за участю секретаря: Сальної Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача та стягнення грошових коштів за договором депозитного вкладу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 02 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року до Лохвицького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 23.09.2016 року вона на умовах вкладу "Стандарт" уклала з АТ КБ "ПриватБанк" договір SAMDNWFD601 банківського вкладу, за яким розмістила, шляхом внесення через касу місцевого відділу банківської установи, депозитний вклад в розмірі 7000 доларів США на строк 3 місяці з нарахуванням на суму вкладу процентів за ставкою 1,29 % річних.

В подальшому депозитний вклад неодноразово продовжувався. Останній раз продовжено 07.08.2020 року. Кінцевий строк дії вкладу складає 3 місяці до 07.11.2020 року включно.

Залишок за вкладом станом на 14.09.2020 року становив 7765,36 доларів США. Дані факти підтверджуються договором банківського вкладу.

Згідно банківської довідки № 2318671F9UVI863R від 10.05.2023 року залишок у валюті на рахунку 7783,70 доларів США. 12.05.2023 року син позивача ОСОБА_2 , як представник за довіреністю, звернувся до банку із вимогою повернення депозитного вкладу, строк по якому минув. Листом від 09.06.2023 року банком відмовлено у поверненні депозитного вкладу посилаючись на вимоги Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення" щодо наявності банків здійснювати належну перевірку, в тому числі шляхом забезпечення актуальності отриманих та існуючих документів, даних та інформації про клієнта. Строки для проведення актуалізації визначені Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління НБУ від 19.05.2020 року № 65 та внутрішніми положеннями Банку. Наявні у банка документи та інформація про ОСОБА_1 як клієнта, потребують актуалізації. На підставі п. 1.1.2.1.3 Умов та правил надання банківських послуг було відмовлено у розірванні договору депозитного вкладу до актуалізації даних.

Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду та просила стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 7783,70 доларів США заборгованості по депозитному вкладу; моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., витрати на правову допомогу.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 02 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 заборгованість по депозитному вкладу у розмірі 7783 Доларів США 70 центів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Рішення суду мотивовано тим, що наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності підтверджують факт укладення між сторонами договорів банківського вкладу та внесення ОСОБА_1 грошових коштів на депозитний рахунок банку. Ураховуючи те, що в порушення своїх зобов`язань відповідач відмовився виконувати вимогу вкладника щодо повернення депозитного вкладу, строк по якому минув, наявні правові підстави для стягнення заборгованості по депозитному вкладу.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, прохало скасувати рішення та відмовити у задоволенні позову у зв`язку із недоведеністю.

В обґрунтування апеляційної скарги Банк вказував на те, що оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не звертались до банку з вимогою видати суму вкладу протягом 3 днів після закінчення строку вкладу, як це передбачено умовами договору, сума коштів вкладу «до запитання» була перерахована знову на депозит та строк вкладу продовжився.

Відповідно до умов договору дострокове повернення вкладу не передбачено.

Вказував, що документи та інформація по ОСОБА_1 , як клієнта, які наявні у банка, потребують актуалізації. Якщо банк не може провести ідентифікацію та/або верифікацію клієнта, він зобов`язаний у тому числі відмовитися від проведення видаткових операцій за рахунком клієнта.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддюдоповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 23.09.2016 року ОСОБА_1 на умовах вкладу "Стандарт" уклала з АТ КБ "ПриватБанк" договір SAMDNWFD601 банківського вкладу за яким розмістила шляхом внесення через касу місцевого відділу банківської установи депозитний вклад в розмірі 7000 доларів США на строк 3 місяці з нарахуванням на суму вкладу процентів за ставкою 1,29 % річних.

В подальшому депозитний вклад неодноразово продовжувався. Останній раз продовжено 07.08.2020 року. Кінцевий строк дії вкладу складає 3 місяці до 07.11.2020 року включно. Залишок на вкладі станом на 14.09.2020 року становив 7765,36 доларів США. Дані факти підтверджуються договором банківського вкладу (а.с.5).

Згідно банківської довідки № 2318671F9UVI863R від 10.05.2023 року залишок у валюті на рахунку 7783,70 доларів США (а.с.10).

12.05.2023 року син позивача ОСОБА_2 , як представник за довіреністю, звернувся до банку із вимогою повернення депозитного вкладу, строк по якому минув (а.с.11). Листом від 09.06.2023 року банком відмовлено у поверненні депозитного вкладу посилаючись на вимоги Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення" щодо наявності банків здійснювати належну перевірку, в тому числі шляхом забезпечення актуальності отриманих та існуючих документів, даних та інформації про клієнта.

Строки для проведення актуалізації визначені Положенням про здійснення банками фіннсового моніторингу, затвердженого постановою Правління НБУ від 19.05.2020 року № 65 та внутрішніми положеннями Банку. Наявні у банка документи та інформація про ОСОБА_1 як клієнта, потребують актуалізації. На підставі п. 1.1.2.1.3 Умов та правил надання банківських послуг було відмовлено у розірванні договору депозитного вкладу до актуалізації даних (а.с.12-13).

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що Банк протиправно відмовив позивачу у поверненні банківського вкладу, так як строк по ньому минув. Підстав для стягнення моральної шкоди суд першої інстанції не знайшов, так як позивач не довів належними доказами її завдання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Частиною першою ст.1058 Цивільного кодексу України визначається, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Частина перша ст.1061 Цивільного кодексу України визначає, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини другої ст.1060 Цивільного кодексу України, банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 1070 Цивільного кодексу України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу.

За ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Відповідно до статті 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Згідно ч.2 ст.1070 ЦК України, проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачуються банком за вкладом на вимогу.

Встановлено, що 23.09.2016 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір № SAMDNWFD601 на умовах вкладу «Стандарт», за умовами якого ОСОБА_1 розмістила шляхом внесення через касу місцевого відділення банківської установи депозитний вклад в розмірі 7000 доларів США строком на 3 місяці з нарахуванням на суму вкладу процентів за ставкою 1,29% річних.

Пунктом 2 зазначеного договору сторони передбачили порядок виплати процентів за вкладом, а саме: після закінчення кожного місяця, що минув з моменту укладення договору, в день, наступний за датою оформлення договору, після 15:00 нараховані проценти за вкладом зараховуються на вклад/картку.

Порядок повернення вкладу визначено пунктом 3 договору, а саме: дострокове повернення вкладу не передбачено (пункт 3.1); вкладник може повернути вклад протягом 5 календарних днів після дати закінчення кожного строку вкладу (пункт 3.2); якщо протягом 5 календарних днів після дати закінчення строку вкладу вкладник вимагає повернути частину вкладу, зобов`язання банку за вкладом припиняються і вклад повертається вкладнику (пункт 3.3).

У пункті 4 сторони узгодили порядок повернення вкладу. Після закінчення строку вкладу банк має право перерахувати кошти з депозиту на вклад «до запитання» (пункт 4.1). Якщо після закінчення 3-х календарних днів після надходження грошей на вклад «до запитання» вкладник не затребував суму вкладу або її частину, він доручає банку перерахувати всю суму коштів з вкладу «до запитання» на цей депозит. При цьому процентна ставка по вкладу на новий строк відповідає ставці, яка діє в банку для знову оформлюваних вкладів строку на дату зарахування коштів на депозитний рахунок. Новий строк вкладу починається з дати надходження грошей на депозит з вкладу «до запитання» (пункт 4.2). Якщо банк не перерахував кошти з депозиту на вклад «до запитання», то депозит автоматично продовжується ще на один строк, зазначений в розділі «Дані по вкладу» цього договору. Строк вкладу продовжується неодноразово, автоматично, без явки вкладника в банк. Новий строк вкладу починається з дня наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу. Процентна ставка на новий строк вкладу дорівнює ставці, яка діє в банку для знову оформлюваних вкладів та строку на день закінчення попереднього строку вкладу без укладення додаткових угод до договору (пункт 4.3).

Встановлено та не заперечується сторонами у справі, що 12.05.2023 року з заявою про повернення банківського вкладу, на підставі довіреності звернувся син позивачки ОСОБА_2

09.06.2023 року № 20.1.0.0.0/7 АТ КБ «ПриватБанк» банком відмовлено у поверненні депозитного вкладу посилаючись на вимоги Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення" щодо наявності банків здійснювати належну перевірку, в тому числі шляхом забезпечення актуальності отриманих та існуючих документів, даних та інформації про клієнта.

Строки для проведення актуалізації визначені Положенням про здійснення банками фіннсового моніторингу, затвердженого постановою Правління НБУ від 19.05.2020 року № 65 та внутрішніми положеннями Банку. Наявні у банка документи та інформація про ОСОБА_1 як клієнта, потребують актуалізації. На підставі п. 1.1.2.1.3 Умов та правил надання банківських послуг було відмовлено у розірванні договору депозитного вкладу до актуалізації даних (а.с.12-13).

В свою чергу, договором читко визначено умови повернення вкладу, а саме: після звернення вкладника про повернення депозиту протягом 5 календарних днів після дати закінчення кожного строку вкладу.

Встановлено, що відповідно до умов договору строк вкладу продовжувався кожні 3 місяці з 07.08. до 07.11.2020 і тд. та 06.03.2023 до 06.05.2023. Після звернення - 12.05.2023 року представника позивача з заявою про повернення банківського вкладу, у Банка не було підстав для продовження строку вкладу, однак в порушення умов договору Банком строк вкладу було продовжено з 09.06.2023 до 09.09.2023, з 12.09.2023 до 12.12.2023.

Враховуючи вище вказане, доводи відповідача про неможливість повернення строкового банківського вкладу до закінчення строку його дії є безпідставними, оскільки такий строк було неправомірно продовжено, всупереч заяві вкладника.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 зазначив, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується на давньоримській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі цієї доктрини є принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно на них покладається.

Встановивши неправомірність відмови банку у видачі позивачці суми вкладу та нарахованих процентів за заявою її представника, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 суми вкладу, процентів нарахованих до 10.05.2023 року.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в оскаржуваній частині колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Оскільки, в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, понесені судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 02 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.04.2024.

Головуючий суддя: Т.В. Одринська

Судді П.С. Абрамов

О.О. Панченко