Справа № 642/4531/24
Провадження № 2/643/4603/24
20.11.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Задорожної А.М.,
за участю секретаря судового засідання Тугайбей В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України, в особі представника ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,
До Московського районного суду м. Харкова з Ленінського районного суду м. Харкова надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України, в особі представника адвоката Каплі А.С., до ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, в особі представника адвоката Каплі А.С., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 11 270, 78 грн, а також судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 05.03.2020 о 09.30 год в м. Харкові по вул. Гвардійців Широнінців, поблизу буд.33, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки Daewoo Lanos, держаний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду. Своїми діями ОСОБА_2 спричинив ДТП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, таким чином ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 28.04.2020 у справі № 643/4083/20 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України. На дату ДТП, відповідач не мав при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не повідомив про його наявність (або про підстави звільнення його від обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) правоохоронні органи, потерпілого та МТСБУ. У зв`язку з цим МТСБУ прийняло - рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи в сумі 9 843, 58 грн. Регламентна виплата у розмірі 9 843, 58 грн була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від ОСОБА_4 , Звіту № 266 про оцінку автомобіля Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_2 , складеного 21.04.2020 аварійним комісаром ОСОБА_5 . Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №1479382 від 11.06.2020. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди МТСБУ залучило аварійного комісара ОСОБА_5 , котрим було виконано Звіт № 266 про оцінку автомобіля Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_2 , складеного 21.04.2020, вартість послуг якого склала 1 427, 20 грн. Факт зазначеної виплати МТСБУ підтверджується платіжним дорученням №1478730 від 21.05.2020. Згідно наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 6282 від 10.06.2020 МТСБУ відшкодувало шкоду пов`язану зі шкодою заподіяною в результаті ДТП в розмірі 9 843, 58 грн. Загальна сума витрат МТСБУ, які пов`язані з розглядом даної справи склала 11 270, 78 грн. У зв`язку з тим, що МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту, відповідач, як особа, винна у ДТП, повинен відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду на користь МТСБУ у розмірі 11 270, 78 грн, про що, просив суд.
Ухвалою суду від 13.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання, не з`явився. В позовній заяві просив суд провести розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання.
Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, відзив на позов не подав.
За таких обставинах, суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу за її відсутності, провівши заочний розгляд справи відповідно до ст.281 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановою Московського районного суду м. Харкова від 28.04.2020 у справі № 643/4083/20 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія ОСОБА_2 , був пошкоджений автомобіль Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 05.03.2020, копією постанови Московського районного суду м. Харкова від 28.04.2020, копією схеми місця ДТП від 05.03.2020 (а.с. 8, 12-12зв, 13).
На час скоєння вказаного ДТП водій ОСОБА_2 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ас. 9).
Згідно зі Звітом № 266 від 21.04.2020 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля, складеним суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2008 року виготовлення, пошкодженого внаслідок ДТП 05.03.2020 складає 10 256, 26 грн з урахуванням ПДВ на складові частини. Коефіцієнт фізичного зносу складників, які належить замінити 0, 63. (а.с. 19-23).
Завдана шкода в результаті ДТП ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_4 відшкодована не була.
ОСОБА_4 05.03.2020 звернувся МТСБУ із заявою про отримання страхового відшкодування (а.с. 11).
Згідно з Довідкою № 1 від 09.06.2020 про розмір відшкодування з фонду захисту потерпілих, складеною провідним експертом МТСБУ Олексійчуком Г., підтверджена шкода по майну, яка підлягає до сплати ОСОБА_4 , складає 9 843, 58 грн (а.с. 10зв).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно з п.9 ч.1 ст.7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Пунктом 2.1. ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Статтею 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі тощо.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно із абз.1 п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ч.16 ст.9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України).
Частиною 1 ст.25 Закону України «Про страхування» унормовано, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
В силу положень ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
За змістом ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч.1 ст.1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси.
Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою.
У даній справі МТСБУ здійснило відшкодування регламентної виплати потерпілому у ДТП ОСОБА_4 за страховика винної особи ОСОБА_2 з посиланням на те, що цивільно-правова відповідальність останнього на момент скоєння ДТП не була застрахованою.
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ, подати після виплати страхового відшкодування регресний позов (у випадку страховика до страхувальника або водія транспортного засобу, особи, яка заподіяла шкоду навмисно, підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги (пункт 38.1 статті), тоді як у разі МТСБУ - до власника, водія транспортного засобу, страховика, підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, а також особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до ДТП (пункт 38.2. статті).
Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
З матеріалів справи вбачається, що 11.06.2020 за заявою власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_4 , який звернувся до МТСБУ із заявою про отримання страхового відшкодування, здійснено виплату грошових коштів у розмірі 9 843, 58 грн.
Відповідно до пункту 1.2. ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування».
Правовий статус МТСБУ у свою чергу визначено в Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, за п.39.1. ст.39 цього Закону МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Таке бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.
Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Таким чином, у вказаних правовідносинах позивач не є страховиком потерпілої особи за договором добровільного страхування, а регламентна виплата, яку здійснило МТСБУ цій особі припинила деліктне зобов`язання між власником транспортного засобу Daewoo Lanos, держаний номерний знак НОМЕР_1 , та власником транспортного засобу Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Згідно з абз.2 п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Виключний перелік регламентних виплат, що здійснюються МТСБУ передбачено статтями 41 та 42 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У вказаних нормах визначено, що МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, передбачених цим Законом.
Підставою заявлених вимог про відшкодування шкоди в порядку регресу позивачем визначено із посиланням на приписи статей підпункту 38.2.1. пункту 38.2 статті 38, пункт 41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обставини перерахуванням ним в порядку ст.41 зазначеного Закону потерпілій у ДТП особі регламентної виплати за страховика винної особи, цивільно-правова відповідальність якої в ДТП не була застрахована.
Згідно з п.38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону.
Отже, зазначена стаття передбачає наявність у МТСБУ права на пред`явлення регресного позову за наявності однієї з умов, що вказані у п.38.2 цієї статті.
Таким чином, оскільки в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія ОСОБА_2 , був пошкоджений автомобіль Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , а на час скоєння вказаного ДТП водій не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то з фонду захисту потерпілих та МТСБУ виплачено ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 9 843, 58 грн в рахунок відшкодування шкоди. За таких обставин, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних зі здійсненням регламентованої виплати потерпілому, а також грошових коштів за оплату послуг аваркома у розмірі 1 427, 20 грн, підлягають задоволенню.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №983327 від 24.07.2024 (а.с. 5).
Оскільки позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 3028 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273-274, 279, 280,354 ЦПК України, суд.-
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України, в особі представника ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 20 листопада 2024 року.

Суддя: А.М. Задорожна