Справа № 175/8134/23
Провадження № 2/175/2045/23
РІШЕННЯ

Іменем України

16 квітня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Бойко О.М.

секретаря судового засідання - Радонського М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади Обухівської селищної ради, третя особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади Обухівської селищної ради, третя особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Згідно автоматизованого розподілу справ між суддями, зазначена справа була розподілена до провадження судді Бойко О.М.

В позовних вимогах позивач ОСОБА_1 , просить суд:

-встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 є онуком ОСОБА_2 , 1915 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок літ. А загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 22,3 кв.м., а - сіни, літ Б - літня кухня, літ В, Г - сарай, пг - погріб, Д - вбиральня, К - колодязь, №1-3 - споруди за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , батько ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , бабуся ОСОБА_1 по батьку ОСОБА_3 .

До складу спадкового майна належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 будинок 167 який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 26.06.1990 року державним нотаріусом Дніпропетровської районної держнотконтори, зареєстроване в реєстрі за № 1-1362, право власності зареєстровано БТІ 10,07.1990 року, реєстровий номер 23-14.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.06.2023 року ОСОБА_4 , завідувач Дніпровської районної державної нотаріальної контори державний нотаріус Другої дніпровської державної нотаріальної контори відмовила Обух Юлії Василівни, яка діяла по довіреності від імені ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки не підтверджені родинні стосунки між спадкоємцем та спадкодавцем.

У ОСОБА_1 не підтверджуються родинні стосунки зі спадкодавцю ОСОБА_2 , а саме відсутнє свідоцтво про народження ОСОБА_3 , сина спадкодавці.

Щодо встановлення факту родинних відносин, позивач зазначає, що він є онуком ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки Державного архіву Дніпропетровської області від 02.08.2023 року № К-2369/0/217-23 підтвердити факт народження ОСОБА_3 в 1935 році в с. Обухівка Дніпропетровського району, Дніпропетровської області неможливо через відсутність на зберіганні книг реєстрації актів цивільного стану про народження по Обухіській селищної ради за 1935-1936 роки.

Книги реєстрації актів цивільного стану надійшли на зберігання до архіву не в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_5 , 1915 року народження, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 1911 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований 16 квітня 1966 року.

Щодо спадкового майна, позивач зазначає, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 будинок 167 який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 26.06.1990 року державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 1-1362, право власності зареєстровано БТ1 10.07.1990 року, реєстровий номер 23-14.

На дату останньої інвентаризації, нерухоме майно складається з: житлового будинку літ. А загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 22,3 кв.м., а - сіни, літ Б - літня кухня, літ В, Г - сарай, пг - погріб, Д - вбиральня, К-колодязь, №1-3-споруди.

У зв`язку із вищевказаним, позивач звернувся до суду із відповідними позовними вимогами.

Відповідач по справі Територіальна громада Обухівської селищної ради в особі Селищного голови Василя Гезя надало до суду заяву в якій не заперечують проти встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , 1915 року народження, не заперечують.

Щодо інших вимог клопотань та заперечене відповідач не надав.

Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року було витребувано у Державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Любові Віталіївни, належним чином завірену спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ), за її наявністю станом на 20.02.2024 року та витребувано у Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районні Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса):

- копію актового запису про народження №117 від 21 жовтня 1960 року, складеного виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, місце народження Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, сел. Кірова;

- копію актового запису про народження №117 від 21 жовтня 1960 року, складеного виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, місце народження Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, сел. Кірова;

- копію актового запису про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстрованого (дата видачі свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 28.04.1960 року) виданого Кіровською селищною радою;

- повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстрованого 28.04.1960 року.

19 березня 2024 року до суду надійшла відповідь від Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області, яким надано до суду копію актового запису про народження №117 від 28.04.1960 року на ОСОБА_1 та про шлюб №24 від 28.04.1960 року, та повний витяг про шлюб за №7 від 08 березня 2024 року на ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

22 березня 2024 року до суду надійшла відповідь від Дніпровської районної державної нотаріальної контори із копією спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , з якої вбачається, що після її смерті ніхто окрім позивача ОСОБА_1 не звертався до нотаріальної контори із заявами про отримання спадщини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце був належним чином повідомлений. Надав до суду клопотання в якому позовні вимоги підтримав та просив суд розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача у судовому засіданні не з`явився, клопотань щодо відсутності не надавав.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши наданні докази, суд встановив, що наявні підстави для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , батько ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , бабуся ОСОБА_1 по батьку ОСОБА_3 .

До спадкового майна належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 будинок 167 який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 26.06.1990 року державним нотаріусом Дніпропетровської районної держнотконтори, зареєстроване в реєстрі за № 1-1362, право власності зареєстровано БТІ 10,07.1990 року, реєстровий номер 23-14.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.06.2023 року ОСОБА_4 , завідувач Дніпровської районної державної нотаріальної контори державний нотаріус Другої дніпровської державної нотаріальної контори відмовила Обух Юлії Василівни, яка діяла по довіреності від імені ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки не підтверджені родинні стосунки між спадкоємцем та спадкодавцем.

У ОСОБА_1 не підтверджуються родинні стосунки зі спадкодавцю ОСОБА_2 , а саме відсутнє свідоцтво про народження ОСОБА_3 , сина спадкодавці.

Щодо встановлення факту родинних відносин, позивач зазначає, що він є онуком ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки Державного архіву Дніпропетровської області від 02.08.2023 року № К-2369/0/217-23 підтвердити факт народження ОСОБА_3 в 1935 році в с. Обухівка Дніпропетровського району, Дніпропетровської області неможливо через відсутність на зберіганні книг реєстрації актів цивільного стану про народження по Обухіській селищної ради за 1935-1936 роки.

Книги реєстрації актів цивільного стану надійшли на зберігання до архіву не в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_5 , 1915 року народження, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 1911 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований 16 квітня 1966 року.

Щодо спадкового майна, позивач зазначає, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 будинок 167 який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 26.06.1990 року державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 1-1362, право власності зареєстровано БТ1 10.07.1990 року, реєстровий номер 23-14.

На дату останньої інвентаризації, нерухоме майно складається з: житлового будинку літ. А загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 22,3 кв.м., а - сіни, літ Б - літня кухня, літ В, Г - сарай, пг - погріб, Д - вбиральня, К-колодязь, №1-3-споруди.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спад кують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус зобов`язаний встановити факт смерті спадкодавця, час та місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом або за заповітом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину та приналежність цього майна спадкодавцю... На підтвердження цих обставин від спадкоємця обов`язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У відповідності до п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від ЗО травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за вдачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що у нього відсутні докази родинних відносин зі спадкодавцем, і ця обставина унеможливила отримання ним свідоцтва про право на спадщину за законом.

У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 205/4311/14-ц (провадження № 61-10174св19), зазначено, що визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, зокрема, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

ОСОБА_1 в позасудовому порядку не має змоги захистити своє право на спадкування, тож вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані до неї докази та посилання на докази, прослухавши ствердження сторін по справі, вважає, що слід задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Отже, на підставі вищезазначеного, та керуючись ст.ст. 2, 4, 76, 80, 81, 89, 263, 265, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади Обухівської селищної ради, третя особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 є онуком ОСОБА_2 , 1915 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок літ. А загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 22,3 кв.м., а - сіни, літ Б - літня кухня, літ В, Г - сарай, пг - погріб, Д - вбиральня, К - колодязь, №1-3 - споруди за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду з дня складання повного судового рішення.

Суддя Бойко О.М.