18.11.2024 Суддя Бугера О. В..
Справа № 644/5732/24
Провадження № 4-с/644/23/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Селіхової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання винести постанову, -

УСТАНОВИВ:

Представником заявника подано до суду відповідну скаргу. Просив суд визнати бездіяльність державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції неправомірною та зобов`язати відділ винести постанову, якою визначити поточний рахунок для здійснення видаткових операцій, винести постанову та надіслати її до банку, зобов`язати відділ надати постанову про об`єднання виконавчих проваджень з ідентифікатором доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги посилався на те, що 28.12.2021 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про об`єднання виконавчих проваджень №№55068365, 58718513, 62394634, 61171626, 62394528 у зведене виконавче провадження №68014907. Виконавчі провадження була відкриті на підставі виконавчих листів, виданих Орджонікідзевським районним судом м. Харкова по справам №644/6325/17 та №2-371/11. Постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження йому надсилалася, що є порушенням ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», також вважав, що порушені його права, передбачені ч.1 ст. 19 даного Закону, оскільки він має право на ідентифікатор доступу про яку зазначається у постанові про відкриття виконавчого провадження та (або) постанові про об`єднання виконавчих провадження у зведене виконавче провадження. 10.07.2024 року він звернувся до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою, в якій просив відповідно до п.10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування військового стану в Україні визначити поточний рахунок для здійснення видаткових операцій відповідно до вказаних положень закону у відповідних виконавчих провадженнях №№55068365, 58718513, 62394634, 61171626, 62394528 (зведене виконавче провадження №68014907), винести відповідну постанову та надіслати до банку (обслуговуючому банку). Відповіді на заяву не отримав, постанови в передбачений законом строк також, до банківської установи постанова не надсилалась. Вважав, що державним виконавцем допущено бездіяльність з означеного питання.

За скаргою відкрито провадження, призначено судовий розгляд.

23.09.2024 року старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бєляєвим М.В. подано заперечення на скаргу із додатками, просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на необґрунтованість вимог. Зазначав, що дійсно на виконанні у відділ перебувало зведене виконавче провадження, у складі якого перебували виконавчі провадження за №№62394744, 62394634, 62394528, що були відкриті на підставі виконавчих документів виданих Орджонікідзевським районним судом м. Харкова. В процесі виконання судових рішень виконавче провадження №62394744 було закінчено у зв`язку із виконанням, по виконавчим провадженням №№62394634, 62394528 винесено постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. Тобто, ЗВП №68014907 завершено. Відповідні постанови прийняті 31.01.2024 року. Матеріали перебувають на зберіганні в архіві. Зазначав, що визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій після в рамках якого накладено арешт на кошти боржника закінчено на підставі ст. 39 Закону або виконавчий документ повернуто стягувачу відповідно до ст. 37 Закону. Тобто, враховуючи прийняття відповідних постанов ще 31.01.2024 року, державний виконавець не може визначити поточних рахунок для здійснення видаткових операцій.

В судовому засіданні 22.10.2024 року був присутній представник заявника адвокат Межирицький А.О., було задоволено клопотання представника заявника та оголошено перерву для ознайомлення з матеріалами справи. В подальшому в судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Суд враховує, що в судові засідання призначені на 02.08.2024 року, 27.09.2024 року, 22.10.2024 року, 11.11.2024 року, 18.11.2024 року заявник до суду не з`являвся, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. 22.10.2024 року в судовому засіданні був присутній представник заявника, за його клопотанням було оголошено перерву для ознайомлення з поданими запереченнями, що було задоволено, в подальшому в судове засідання не з`явився.

В судове засідання призначене на 18.11.2024 року заявник та його представник не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про час та дату розгляду справи повідомлялись, заяв щодо розгляду скарги за їх відсутності, відкладення розгляд справи не подавали.

Старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бєляєвим М.В. подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності державного виконавця, залишення скарги без задоволення.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали за справою встановив наступне.

В провадженні Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало зведене виконавче провадження №68014907 про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_1 , в рамках якого було об`єднано виконавче провадження

№ 62394744, відкритого за виконавчим листом №644/6325/17 від 25.01.2019 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення на користь ОСОБА_2 1457,70 гривень,

№ 62394634, відкритого за виконавчим листом №644/6325/17 від 25.01.2019 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення на користь ОСОБА_2 145770,31 гривні,

№ НОМЕР_1 , відкритого за виконавчим листом №2-371/11 від 18.10.2017 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення на користь ОСОБА_2 159981,54 гривень.

Постанови про відкриття виконавчих проваджень прийняті 24.06.2020 року. Копії постанов направлені на адресу сторін виконавчого провадження 24.06.2020 року. 24.06.2020, 19.01.2021, 28.12.2021, 10.06.2022, 04.12.2023 року прийнято постанови про арешт коштів боржника, копії постанов направлені на адресу сторін виконавчого провадження. 01.07.2020, 28.12.2021 року прийнято постанови про розшук майна боржника, транспортного засобу.

Постанова про об`єднання виконавчих проваджень прийнята 28.12.2021 року.

31.01.2024 року прийнято постанови про повернення виконавчого документу стягувачу по ВП №62394634, ВП №62394528, у зв`язку із відсутністю джерел доходів боржника рухового та не рухомого майна на яке може бути звернуто стягнення. Копії постанов направлення сторонам виконавчого провадження. 31.01.2024 року прийнято постанову про закінчення ВП №62394744, у зв`язку із виконанням у повному обсязі, копія постанови направлена сторонам виконавчого провадження.

Судом досліджено витяг з АСВП з якого вбачається, щодо боржника ОСОБА_1 з 2019 року відкривались виконавчі провадження №№55068365, 58718513,61171626, 61746707,62394528,62394634, 62394744, 63705285, 76408795,76409048, але відкритих проваджень, що перебувають на виконанні немає.

10.07.2024 року ОСОБА_1 було подано заяву до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій у виконавчих провадженнях №№55068365, 58718513, 62394634, 61171626, 62394528, винесення відповідної постанови та надіслання її до банку. До заяви додав копію довідки РНОКПП, паспорту, заяви про виплату пенсії або грошової допомоги. Заява направлена на електронну пошту.

Тобто, відповідну заяву ОСОБА_1 подано вже після повернення виконавчих документів та закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, підставою для визнання рішення, дії чи бездіяльності виконавця неправомірними в порядку судового контролю за виконанням судових рішень є порушення державним виконавцем прав учасника виконавчого провадження.

Суд враховує, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 2 вказаного Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців тощо.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна(коштів)боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється. У разі накладення арешту на кошти, розміщені на декількох поточних рахунках фізичної особи - боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи - боржника в одному банку. У разі наявності декількох виконавчих проваджень стосовно однієї фізичної особи - боржника для усіх виконавчих проваджень визначається один поточний рахунок для здійснення видаткових операцій. Кількість виконавчих проваджень не впливає на розмір суми, яка не підлягає зверненню стягнення і на яку фізична особа - боржник може здійснювати видаткові операції. Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». У заяві зазначаються номер поточного рахунку, який фізична особа - боржник просить визначити для здійснення видаткових операцій, та найменування банку, в якому відкрито такий рахунок. Фізична особа - боржник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві інформації. Державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви фізичної особи - боржника виносить постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови: надає/надсилає відповідну постанову банку (обслуговуючому банку); перевіряє наявність інших виконавчих проваджень, відкритих стосовно фізичної особи - боржника, та, у разі якщо стосовно фізичної особи - боржника відкриті інші виконавчі провадження, одночасно надає/надсилає відповідну постанову до органів державної виконавчої служби або приватному виконавцю, які здійснюють примусове виконання у таких виконавчих провадженнях. У такому разі поточний рахунок, зазначений у відповідній постанові, вважається визначеним для здійснення видаткових операцій і в межах таких виконавчих проваджень. Зупинення вчинення виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження не є підставою для відмови у визначенні поточного рахунку для здійснення видаткових операцій. У разі надходження від державного, приватного виконавця постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника для здійснення видаткових операцій банк за визначеним у постанові рахунком здійснює видаткові операції на суму коштів у розмірі, встановленому цим підпунктом. Особливості взаємодії органів державної виконавчої служби та приватних виконавців при визначенні поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій можуть встановлюватися Міністерством юстиції України.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України № 2578/5 від 17.07.2023 року «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України щодо особливостей взаємодії органів державної виконавчої служби та приватних виконавців при визначенні поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій» (розділ 1.4) виконавець відмовляє боржнику у визначенні поточного рахунку в банку для здійснення видаткових операцій у разі, якщо: заява про визначення такого рахунку не відповідає вимогам, встановленим пунктом 1 цього розділу, або не підписана фізичною особою - боржником; встановлено, що боржнику визначено поточний рахунок у банку для здійснення видаткових операцій або в матеріалах виконавчого провадження наявна постанова органу державної виконавчої служби, приватного виконавця про визначення такого рахунку (крім випадків, визначених пунктом 6 цього розділу); арешт на кошти боржника накладено при виконанні ухвали суду про забезпечення позову; виконавче провадження, у якому накладено арешт на кошти боржника, закінчено на підставі статті 39 Закону або виконавчий документ у цьому виконавчому провадженні повернуто стягувачу відповідно до статті 37 Закону; зазначений у заяві номер поточного рахунку не збігається з номером поточного рахунку, який міститься в матеріалах виконавчого провадження. Про відмову в задоволенні заяви боржника про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій виконавець письмово повідомляє боржника в порядку, визначеному статтею 28 Закону.

Стаття 28 Закону регламентує порядок надсилання документів виконавчого провадження.

Як вбачається з досліджених матеріалів справи, на момент звернення ОСОБА_1 із відповідною заявою про визначення поточного рахунку, в двох виконавчих провадженнях відповідно до п.7 ст. 37 Закону винесено постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, а в 2 виконавчому провадженні, відповідно до вимог п.9 ч.1 ст. 39 Закону про закінчення виконавчого провадження. Тобто, повноважень для прийняття відповідної постанови за результатами розгляду заяви про визначення поточного рахунку державний виконавець не мав.

Окрім того, з досліджених матеріалів за запереченням вбачається, що після прийняття відповідних постанов про відкриття провадження, арешту майна, розшуку майна, та закінчення виконавчого проведення, повернення виконавчого документу стягувачу, копії відповідних постанов надсилалась на адресу реєстрації заявника, даних про подачу заяв державному виконавцю в період виконання з 24.06.2020 року по 31.01.2024 року, надані матеріали за поданою скаргою, із запереченнями державного виконавця не містять.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260, 447, 450 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання винести постанову, - залишити без задоволення.

Повний текст виготовлений та проголошений 18.11.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий: суддя О.В. Бугера