ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/366/24 Номер провадження 22-ц/814/3113/24Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д.Є. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Ванда А.М.,

розглянувши у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 14 червня 2024 року, постановлене суддею Хоменко Д.Є.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «Греков» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,

в с т а н о в и в:

09.04.2024 ОСОБА_1 звернувся в суд із указаним позовом, у якому просить розірвати договір оренди землі №5 від 26.06.2019, укладений між ним та селянським (фермерським) господарством «Греков», стягнувши з господарства на його користь заборгованість по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер :00:001:0443, площею 2,8400 га за 2021 та 2023 роки у розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначає, що є власником земельної ділянки площею 2,8400 га, кадастровий номер :00:001:0443, розташованої на території Чутівської селищної ради Полтавського району та області.

26.06.2019 між ним та селянським (фермерським) господарством «Греков» укладено договір оренди землі №5, яким погоджено: строк оренди - 7 років (п.3.1.); розмір орендної плати - 10 000,00 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою; обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (п.4.1.); орендна плата сплачується шляхом видачі готівкових коштів через касу орендаря або шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця, зазначений в даному договорі або поштовим переказом; за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі (п.4.2.-4.4.); строк виплати орендної плати - щорічно до 30 грудня за поточний календарний рік оренди (п.4.1.).

Позивач у повному обсязі та належним чином виконав взяті на себе договірні зобов`язання, передавши у строкове орендне користування відповідачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Натомість відповідач, у порушення строку та обов`язків, передбачених договором оренди землі, не здійснив внесення на користь позивача суми орендної плати за 2021 та 2022 роки, вимоги щодо їх сплати ігнорує. Наведене вважає достатньою підставою для розірвання договору з одночасним стягнення заборгованості по несвоєчасно виплаченій орендній платі.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 14.06.2024 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «Греков» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі - відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем не доведено належними доказами фактів систематичної несплати відповідачем коштів орендної плати, а також розміру заборгованості, заявленої до стягнення.

Позивач оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Із підстав, раніше викладених у позовній заяві, доводить порушення відповідачем умов зобов`язання в частині сплати орендної плати за 2021 та 2023 роки, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 25.03.2024 на ім`я ОСОБА_1 . Такими відомостями підтверджується, що відповідач здійснив звітування перед Державною Податковою службою України, але не здійснив фактичну виплату орендної плати, оскільки відповідач жодного разу не надавав на підпис бухгалтерські відомості про виплату та отримання коштів орендної плати. Отже, сам факт подачі звітності не є доказом належності виконання зобов`язання, тоді як належних доказів, якими має бути видатковий касовий ордер або накладна чи акт надання послуг за кожен рік оренди відповідачем не надано.

Звертає увагу, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, тобто не вчиняв активних дій щодо доведеності своєї невинуватості у порушенні договірних зобов`язань по відношенню до позивача.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16.08.2024 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 19.08.2024.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

17.09.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без його участі. Свої заявлені позовні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, участь свого представника в судове засідання не забезпечив, що з огляду на положення ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0443, площею 2,8400 га, місце розташування: Полтавська область, Чутівський район, на території Чутівської селищної ради; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; підстава: державний акт від 26.01.1999 серії №ІІ-ПЛ 005635./а.с.8-10/

26.06.2019 між ОСОБА_1 (орендодавець) та селянським (фермерським) господарством «Греков» (орендар) укладено договір оренди землі №5, за умов якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Чутівської сільської ради (п.1.1.).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,84 га, у т.ч. рілля (п.2.1.); кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0443 (п.2.2.); договір укладено на 7 років (п.3.1.).

Згідно із п.4.1. договору орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін і складає 10 000,00 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати за кожний наступний рік оренди, здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталася раніше). При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). У разі виплати орендної плати авансом за наступні роки, розмір виплаченої орендної плати за такі роки в майбутньому не індексується.

Орендна плата за користування об`єктом оренди сплачується орендарем на користь орендодавця шляхом видачі готівкових коштів через касу орендаря або шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця, зазначений в даному договорі або поштовим переказом.

За згодою сторін, розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товару за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Передача продукції та/або надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідними документами (накладними, відомостями, актами приймання-передачі та/або іншими документами), які підтверджують факт виконання орендарем свого зобов`язання по сплаті орендної плати (п.4.2.).

Згідно із п.4.3. договору орендна плата виплачується орендарем у встановленому п.4.1. цього договору розмірі за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших податків, обчислених (нарахованих та утриманих), згідно з вимогами чинного податкового законодавства.

Орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на користь орендодавця щорічно, у строк до 30 грудня року, за поточний календарний рік оренди (п.4.4.).

Згідно із п.9.1. договору орендодавець має право вимагати від орендаря, серед іншого, своєчасного внесення орендної плати

Зміна умов договору і припинення його дії врегульовано розділом 12 договору, за змістом якого дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом./а.с.14-19/

25.03.2024 ОСОБА_1 надіслав СФГ «Греков» лист-вимогу негайно виплатити йому орендну плату у розмірі 30 000,00 грн. протягом 10 днів з моменту отримання цього листа./а.с.20-24/

За змістом відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період 1 квартал 2021 року по 4 квартал 2023 року ОСОБА_1 :

- у квітні 2021 року СФГ «Греков» нараховано 12 422,40 грн., виплачено 12 422,40 грн., сума нарахованого та перерахованого податку 2 236,03 грн., сума нарахованого та перерахованого військового збору 186,34 грн.;

- у червня 2023 року СФГ «Греков» нараховано 12 422,40 грн., виплачено 12 422,40 грн., сума нарахованого та перерахованого податку 2 236,03 грн., сума нарахованого та перерахованого військового збору 186,34 грн./а.с.25-27/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив із того, що за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 25.03.2024 позивач отримав від СФГ «Греков» орендну плату у 2 кварталі 2021 року в сумі 12 422,40 грн. та у 2 кварталі 2023 року в сумі 12 422,40 грн., що разом складає 24 844,80 грн., що перевищує погоджений сторонами зобов`язання розмір орендної плати, який мав складати 20 000,00 грн.

За встановлених обставин, районний суд дійшов висновку, що станом на дату звернення позивача в суд із цим позовом будь-якої заборгованості з приводу сплати орендної плати у відповідача не має. Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт систематичної несплати відповідачем орендної плати, як передумови його розірвання.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статі 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

У пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Наведене відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованій у справі №912/135/17 від 27.11.2018.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 у справі №183/262/17 дійшов висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач систематично не виконує взяті на себе зобов`язання щодо щорічної виплати орендної плати за 2021 та 2023 роки у визначеному в договорі розмірі (10 000,00 грн.), що є підставою для його розірвання.

Зі змісту умов договору оренди землі вбачається, що сторони погодили розмір орендної плати 10 000,00 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою, з урахуванням індексації, яка має сплачуватися орендарем на користь орендодавця у строк до 30 грудня, за поточний рік оренди, шляхом: або видачі готівкових коштів через касу орендаря або перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця, зазначений в цьому договорі або поштовим переказом; за згодою сторін розрахунки можуть здійснюватися у натуральній формі.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи умови договору оренди землі та надані позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору вбачається, що у заявлений до стягнення період 2021 та 2023 роки позивачу не тільки нараховувалася, але й фактично була перерахована сума орендної плати з урахуванням індексації та відрахуванням видатків.

Посилання позивача у доводах апеляційної скарги, що за даними відомостями СФГ «Греков» вчинялися виключно видатки, колегія відхиляє як неспроможні. Натомість, враховує положення частини першої статті 44 ЦПК України, за змістом якої учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Відтак, ставлячи під сумнів зарахування коштів на банківські рахунки, виходячи із відсутності їх реквізитів у договорі оренди землі, позивач повинен був надати суду первинні бухгалтерські документи (виписку по наявним у нього банківським рахункам) на спростування отримання орендної плати за спірний період.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт істотного порушення орендарем умов договору оренди, а саме систематичної несплати орендної плати. При цьому, суд оцінює докази за внутрішнім переконанням та не зобов`язаний приймати те чи інше рішення залежно від процесуальних дій учасників сторін. З цих мотивів неподання відзиву не є безумовною підставою для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах, а тому апеляційним судом до уваги не приймаються. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Із огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що рішення районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 14 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17.09.2024.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак