Провадження № 22-ц/801/1592/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 рокуСправа № 127/39510/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Берегового О.Ю., Панасюка О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2024 року, ухвалене суддею Романюк Л.Ф., повне рішення складено 26 квітня 2024 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічного акціонерного товариства «НАСК «ОРАНТА», про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП,

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 22 606,91 грн, а також відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 60 000 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що 07 вересня 2023 року о 19 год. 15 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Вінниця по вул. Ватутіна, буд. 23, здійснила зіткнення з транспортним засобом Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 , під її керуванням.

Згідно висновків поліції та суду, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 .. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Згідно звіту про оцінку майна № 09-23-М221 від 07 вересня 2023 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1 складає 126 741,49 грн. На підставі даного висновку ПАТ «НАСК «ОРАНТА» складений страховий акт та встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 107 534.58 грн. Дані кошти були перераховані на рахунок ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з висновку про оцінку майна № 09-23-М221 від 07 вересня 2023 року, вартість ремонту пошкодженого автомобіля Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_2 склала 126 741,49 грн, а також 3 400,00 оплата експертних послуг.

Отже позивач вважає, що нею понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, аніж отримані страхові відшкодування. На сьогоднішній день невідшкодованою залишилася сума 22 606,91 грн.

Розмір душевних страждань і страждань її родини оцінюється позивачем в сумі 60 000,00 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 грн моральної шкоди та 3 400 грн витрат по визначенню вартості матеріального збитку,

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 411,40 грн витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовільнити.

У скарзі зазначає, що вона не погоджується з висновками суду в частині стягнення моральної шкоди та послуг адвоката. У даній справі встановлено протиправність поведінки відповідача, що спричинило пошкодження майна та є підставою для відшкодування моральної шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд не врахував у повній мірі засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідачка не оплатила ні матеріального збитку, ні морального збитку.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Також просить стягнути на її користь понесені витрати на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 4 844,80 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 вересня 2023 року о 19 год. 15 хв. в м. Вінниця по вул. Ватутіна, буд. 23, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважною, не зреагувала на зміну дорожньої обстановки, рухаючись по вул. Чехова, при виїзді на перехрестя вул. Ватутіна не надала перевагу у русі транспортному засобу Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , яка рухалась з правого боку по вул. Ватутіна, та здійснила з ним зіткнення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року у справі №127/28717/23, яка набрала законної сили 17 жовтня 2023 року, ОСОБА_2 визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.7).

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Згідно звіту про оцінку майна № 09-23-М221 від 07 вересня 2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1 складає 126 741,49 грн.

На підставі даного висновку ПАТ «НАСК «ОРАНТА» складений страховий акт, справа № 23-02-97395, та встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 107 534,58 грн. Дані кошти були перераховані на рахунок ОСОБА_1 26 жовтня 2023 року, що підтверджується банківською квитанцією (а.с.9).

Як вбачається з висновку про оцінку майна № 09-23-М221 від 07 вересня 2023 року, вартість ремонту пошкодженого автомобіля Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_2 склала 126 741,49 грн (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування), 107 534, 58 грн (не включаючи ПДВ на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали фарбування (а.с.29-75), а також 3 400,00 оплата експертних послуг (а.с.13а-16).

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди суд першої інстанції виходив з того, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, і сума відшкодування була узгоджена ОСОБА_1 25 жовтня 2023 року.

Частково задовольняючи позовну вимогу про стягнення моральної шкоди суд першої інстанції дійшов висновку, що моральна шкода має бути стягнута з ОСОБА_2 , оскільки ДТП відбулось з її вини, між її діями та наслідками, що настали, є безпосередній причинний зв`язок. Виходячи із засад розумності та справедливості, суд першої інстанції вважав за необхідне та можливе стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн, що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких позивач зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.

Хоча ОСОБА_1 в апеляційній скарзі і просить за результатами апеляційного перегляду скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі, доводи апеляційної скарги зводяться до її незгоди із рішенням суду в частині вирішення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди та в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди апеляційним судом не переглядається.

Згідно з положеннями частини першої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України зазначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У ч. 1 ст.1167 ЦК України зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У пунктах 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Врахувавши засади розумності та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що достатнім та співмірним із завданою моральною шкодою буде визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди 5 000 грн.

Наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі підстави для стягнення моральної шкоди не в повній мірі співпадають з підставами, вказаними нею в позові, і ці підстави мають загальний характер, тобто вони не були предметом розгляду в суді першої інстанції і в силу ч. 6 ст. 367 ЦПК України не можуть бути предметом розгляду в суді апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції при визначенні розміру моральної шкоди брав до уваги саме ті обставини, якими обґрунтовувався розмір моральної шкоди.

Апеляційний суд вважає, що розмір моральної шкоди, який просила стягнути позивачка, є завищеним по відношенню до тих обставин, якими вона обґрунтовувала заподіяння їй моральної шкоди. Лише в разі доведеності (через надання доказів) можливо говорити про такий розмір, однак позивачка лише вказала про обставини без надання доказів на підтвердження їм.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростований висновок суду в частині стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу пропорційного до розміру задоволених вимог, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

А відтак, апеляційний суд позбавлений можливості, за відсутності відповідного обґрунтування, переглянути рішення суду в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У ч. 2 ст. 141 ЦПК України зазначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь понесені судові витрати на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 4 844,80 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 було надано та в матеріалах справи наявні:

- копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1078926 від 14 лютого 2024 року;

- копію договору про надання правничої допомоги від 13 лютого 2024 року;

- акт-звіт приймання-передачі наданої правничої допомоги на виконання вказаного вище договору від 19 липня 2024 року, відповідно до якого сума гонорару становить 4 884,80 грн;

- розрахункову квитанцію про сплачу ОСОБА_2 адвокату Верещаку В.М. 4 000 грн за надання правничої допомоги.

У ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи, що вказана справа в суді апеляційної інстанції розглядалася без виклику сторін, беручи до уваги, що позиція відповідача у справі під час розгляду справи апеляційним судом не змінювалась, зважаючи на фактичний обсяг виконаної адвокатом роботи (підготовка відзиву на апеляційну скаргу), апеляційний суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, які поніс відповідач у суді апеляційної інстанції, слід визначити у розмірі 2 000 грн.

Керуючись ст. 137, 141, 367, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) витрати на правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, в розмір 2 000 (дві тисячі) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.Ю. Береговий

О.С. Панасюк