Справа № 129/244/24
Провадження по справі № 2-о/129/42/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" квітня 2024 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Швидкого О.В.,

розглянувши без участі сторін в м. Гайсин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей Гайсинської міської ради, ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту,

Установив:

17.01.2024 р. представник заявника адвокат Доля О.А. звернулася до суду з цією заявою, в якій просила встановити факт утримання та самостійного виховання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заявлені вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 від вказаного шлюбу у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Згідно з рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області по справі №129/1606/22 було визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . На сьогодні ОСОБА_1 проживає зі своїм неповнолітнім сином в АДРЕСА_2 , що підтверджується актом про встановлення факту фактичного проживання та реєстрації від 20.12.2023р. Мати неповнолітнього ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з 2013 року перебуває за кордоном на заробітках, самоусунулась від участі у вихованні та утриманні сина, життям дитини не цікавиться, фінансово не допомагає, зв`язків з сином не підтримує. Оскільки заявник не має можливості в повній мірі скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із вихованням сина ОСОБА_3 , існує необхідність рішенням суду встановити факт перебування сина на утримання батька та самостійного виховання ОСОБА_4 батьком ОСОБА_1 . Через військову агресію на території України з боку російської федерації, для безпеки дитини, а також для здійснення заходів щодо його лікування, оздоровлення, можливу зміну місця проживання та розвитку в безпечних умовах, існує необхідність можливості вивезення дитини за кордон. Рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 09.04.2023 р. ОСОБА_1 було тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон, оскільки останній не зміг надати на паспортний контроль документи, що підтверджують підставу для виїзду за кордон. Від встановлення даного факту про який просить заявник залежить подальше вирішення питання місця проживання дитини в безпечних умовах для її життя та здоров`я. Звернення до суду із даною заявою не є фактом ухилення від мобілізації. Згідно Витягу з Наказу в/ч НОМЕР_1 від 24.10.2022 р. №161-РС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було звільнено з військової служби у запас за п.п. «г» п.2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини; військовослужбовці, які самостійно виховують дитину віком до 18р.). Інших осіб, які б могли утримувати, виховувати неповнолітнього ОСОБА_3 немає.

Заявник та його представник адвокат Доля О.А. в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги заяви підтримала, просила їх задовільнити та розглянути справу у їх відсутність.

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Гайсинської міської ради, в судове засідання не з`явився, письмово заявлені вимоги визнали повністю, просили справу розглянути без них .

ОСОБА_2 судове засідання не з`явилася, письмово заявлені вимоги визнала повністю, просили справу розглянути без неї

Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 від вказаного шлюбу у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Згідно з рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області по справі №129/1606/22 було визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . На сьогодні ОСОБА_1 проживає зі своїм неповнолітнім сином в АДРЕСА_2 , що підтверджується актом про встановлення факту фактичного проживання та реєстрації від 20.12.2023р. Мати неповнолітнього ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з 2013 року перебуває за кордоном на заробітках, самоусунулась від участі у вихованні та утриманні сина, життям дитини не цікавиться, фінансово не допомагає, зв`язків з сином не підтримує. Оскільки заявник не має можливості в повній мірі скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із вихованням сина ОСОБА_3 , існує необхідність рішенням суду встановити факт перебування сина на утримання батька та самостійного виховання ОСОБА_4 батьком ОСОБА_1 . Через військову агресію на території України з боку російської федерації, для безпеки дитини, а також для здійснення заходів щодо його лікування, оздоровлення, можливу зміну місця проживання та розвитку в безпечних умовах, існує необхідність можливості вивезення дитини за кордон. Рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 09.04.2023 р. ОСОБА_1 було тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон, оскільки останній не зміг надати на паспортний контроль документи, що підтверджують підставу для виїзду за кордон. Від встановлення даного факту про який просить заявник залежить подальше вирішення питання місця проживання дитини в безпечних умовах для її життя та здоров`я. Звернення до суду із даною заявою не є фактом ухилення від мобілізації. Згідно Витягу з Наказу в/ч НОМЕР_1 від 24.10.2022 р. №161-РС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було звільнено з військової служби у запас за п.п. «г» п.2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини; військовослужбовці, які самостійно виховують дитину віком до 18р.). Інших осіб, які б могли утримувати, виховувати неповнолітнього ОСОБА_3 немає.

Як вбачається з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, перебування фізичної особи на утриманні.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст.80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Висновки суду підтверджуються такими доказами:

-копією паспорту заявника ОСОБА_1 , серія НОМЕР_2 , виданий Гайсинським -PC УДМС України у Вінницькій обл. 10.12.2013 р. та копією його РНОКПП (а.с.7-9);

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серія НОМЕР_3 , видане Зятківецькою сільською радою Гайсинського району Вінницької області 01.07.2009 р. (а.с.10);

-копією паспорту громадянина для виїзду за кордон ОСОБА_2 , серія НОМЕР_4 від 26.02.2020 p. (а.с.11-12);

- копією рішення Гайсинського районного суду по справі №129/1775/13-ц від 12.09.2013 р. про розірвання шлюбу (а.с.13);

- копією рішення Гайсинського районного суду Вінницької області по справі №129/1606/22 від 13.09.2022 р. про визначення місця проживання неповнолітньої дитини (а.с.14-17);

- Актом про встановлення фактичного проживання та реєстрації від 20.12.2023 p. (а.с.18);

-копією рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 09.04.2023р. (а.с.19);

- копією Витягу з Наказу в/ч НОМЕР_1 від 24.10.2022 р. №161-РС (а.с.20);

- копією Витягу з Наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 25.10.2022 р. №284 (а.с.21-22);

- копією військового квитка заявника (а.с.23-27);

- копією посвідчення УБД заявника (а.с.28);

- копії Довідок про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 02.10.2015 p., від 23.06.2017 p., від 15.03.2018 p. (а.с.29-32);

- копією контракту про проходження військової служби в Збройних Силах України від 18.02.2015 p. (а.с.33);

- копією мобілізаційних розпоряджень (а.с.34);

- копіями грамот за 2017,2018р.р. (а.с.35-36);

- копією виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 (а.с.37);

- довідкою Гайсинського РТЦК від 13.10.2022р. №301 (а.с.38).

Оскільки, дитина залишилась проживати і на даний час проживає з батьком, учасники справи дійшли спільної згоди щодо визначення місця проживання дитини, заявником створені всі належні умови проживання для хлопчика, ОСОБА_1 здійснює опіку над дитиною, виховує та доглядає її, піклується про стан здоров`я сина, забезпечує матеріально та проявляє інтерес до його внутрішнього світу, визнаю за необхідне заяву задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. 258, 259, 263, 264, 265, 267, 271-273 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт утримання та самостійного виховання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: