Справа №498/584/24
Провадження по справі №2-н/498/24/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року суддя Великомихайлівського районного суд Одеської області Чернецька Н.С., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

встановив:

11 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В заяві про видачу судового наказу не вказані повні анкетні дані, які ідентифікують боржника, а саме: не вказано дату народження та ідентифікаційний код платника податків, що є обов`язковим при видачі та виконанні судового наказу.

Згідно ч.2 ст.169 ЦПК України, одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Отже, вказаними нормами цивільного процесуального закону передбачено, що заявник повинен додати до заяви її копію та копії всіх документів, які додаються до неї, для подальшого їх направлення боржнику з копією судового наказу у разі видачі останнього. Однак, заявником не виконано дану вимогу та не надано копію заяви про видачу судового наказу разом з додатками для боржника.

Таким чином, оскільки заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п.1 ч.1ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушенням вимогст.163 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, зокрема те, що в порушення п.2 ч.3 ст.163 ЦПК України заявниця не вказала дату народження та реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номеру і серію паспорта боржника ОСОБА_2 , та заявником не додано заяви її копію та копії всіх документів, які додаються до неї, для подальшого їх направлення боржнику з копією судового наказу у разі видачі останнього, вважаю, ОСОБА_1 слід відмовити у видачі судового наказу за вказаною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 161, 163, 165, 167, 169, 353, 354 ЦПК України,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.С. Чернецька