ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1751/23 Номер провадження 22-ц/814/1535/24Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т.В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року (повний текст рішення складено 11 грудня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради про визнання незаконними і скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради (далі - КНП «Глобинська міська лікарня») про визнання незаконними і скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначено, що 02 серпня 2022 року заступнику медичного директора ОСОБА_1 повідомлено про те, що адміністрацією КНП «Глобинська міська лікарня» було прийнято рішення про скорочення штатної посади заступника медичного директора адміністративного підрозділу з 09 серпня 2022 року відповідно до наказу № 183 від 02 серпня 2022 року та попереджено про наступне звільнення з посади заступника медичного директора адміністративного підрозділу на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, яке відбудеться 08 серпня 2022 року. В попередженні повідомлено про наявність вакантних посад завідуючої паліативним відділенням та завідуючої приймальним відділенням, які відповідають її кваліфікації.

09 серпня 2022 року директором КНП «Глобинська міська лікарня» видано наказ № 187 «Про тимчасове переведення ОСОБА_1 », відповідно до якого ОСОБА_1 переведено з посади заступника медичного директора, яка підлягає скороченню, на посаду завідуючого паліативним відділенням з 11 серпня 2022 року до закінчення режиму воєнного стану, із збереженням середньомісячної заробітної плати за попереднім місцем роботи; зобов`язано завідуючого паліативним відділенням ОСОБА_1 в термін до 30 вересня 2022 року подати відповідну заявку на проходження стажування по спеціальності «Терапія».

06 жовтня 2022 року директор КНП «Глобинська міська лікарня» виніс наказ № 225 «Про звільнення завідуючої паліативним відділенням ОСОБА_1 », яким завідуючу паліативним відділенням ОСОБА_1 звільнено на підставі пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України, а саме у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок відсутності сертифікату лікаря спеціаліста (недостатньої кваліфікації) та відсутності можливості переведення на іншу роботу за фахом лікаря. Звільнення здійснити у дату, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 12 липня 2023 року (справа № 527/2947/22) визнано незаконним та скасовано наказ КНП «Глобинська міська лікарня» від 09 серпня 2022 року за № 187 «Про тимчасове переведення ОСОБА_1 », яким переведено ОСОБА_1 з посади заступника медичного директора на посаду завідуючого паліативним відділенням; визнано незаконним та скасовано наказ КНП «Глобинська міська лікарня» від 06 жовтня 2022 року за № 225 «Про звільнення завідуючої паліативним відділенням ОСОБА_1 », яким звільнено ОСОБА_1 , завідуючу паліативним відділенням за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок відсутності сертифікату лікаря спеціаліста (недостатньої кваліфікації) та відсутності можливості переведення на іншу роботу за фахом лікаря.

З вказаного рішення суду позивач дізналася про існування наказу директора КНП «Глобинська міська лікарня» від 21 листопада 2022 року за № 132 Кп 1 «Про звільнення ОСОБА_1 », яким завідуючу відділенням, лікаря терапевта (1 ст.) паліативного відділення КНП «Глобинська міська лікарня» ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 21 листопада 2022 року за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді та зобов`язано бухгалтерію виплатити компенсацію за невикористану щорічну, основну відпустку за відпрацьований період з 01 серпня 2020 року по 31 липня 2021 року - 21 день, за відпрацьований період з 01 серпня 2021 року по 31 липня 2022 року - 31 день та за відпрацьований період з 01 серпня 2022 року по 21 листопада 2022 року - 7 днів, а всього 59 днів.

Також позивачу з рішення суду стало відомо про наказ директора КНП «Глобинська міська лікарня» від 21 листопада 2022 року за № 257 «Про звільнення завідуючої паліативним відділенням ОСОБА_1 », за змістом якого її звільнено за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок відсутності сертифікату лікаря спеціаліста (недостатньої кваліфікації) та відсутності можливості від переведення на іншу роботу за фахом лікаря з 21 листопада 2022 року.

Вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 не оспорювала вищевказаних наказів про її звільнення та вони не скасовані у порядку, передбаченому діючим законодавством. Тож, за наявності нескасованих вищезазначених наказів про звільнення позивача, вирішення позовних вимог про поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді заступника медичного директора КНП «Глобинська міська лікарня» та стягнення з КНП «Глобинська міська лікарня» на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд вважав передчасним, у зв`язку з чим залишив вказані позовні вимоги без задоволення.

На думку позивача, наказ № 257 та наказ № 132 Кп1 є незаконними та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав: відповідач не ознайомлював позивача з оскаржуваними наказами, штучно створив обставини для подальшого незаконного звільнення ОСОБА_1 ; відповідачем не доведено відсутність у КНП «Глобинська міська лікарня» можливості переведення позивача за її згодою на іншу роботу, яка б відповідала її кваліфікації, з огляду на те, що посада, з якої було переведено позивача залишилася не скороченою. Тобто, станом на дату створення оскаржуваних наказів, посада заступника медичного директора залишалася вакантною, тому ОСОБА_1 можливо було запропонувати дану посаду. Більш того, відповідач не запропонував позивачу іншу посаду та не перевів її на іншу роботу.

Посилаючись на викладене, позивач прохала суд: визнати незаконним та скасувати наказ КНП «Глобинська міська лікарня» № 257 від 21 листопада 2022 року «Про звільнення завідуючої паліативним відділенням ОСОБА_1 »; визнати незаконним та скасувати наказ КНП «Глобинська міська лікарня» № 132 Кп1 від 21 листопада 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити на роботі ОСОБА_1 з 09 серпня 2022 року на посаді заступника медичного директора КНП «Глобинська міська лікарня»; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 серпня 2022 року по дату ухвалення судового рішення включно, за виключенням суми виплаченої заробітної плати, отриманої за час перебування на посаді завідуючої паліативним відділенням КНП «Глобинська міська лікарня»; стягнути з відповідача судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ КНП «Глобинська міська лікарня» № 257 від 21 листопада 2022 року «Про звільнення завідуючої паліативним відділенням ОСОБА_1 ».

Визнано незаконним та скасовано наказ КНП «Глобинська міська лікарня» № 132 Кп1 від 21 листопада 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено на роботі ОСОБА_1 на посаді заступника медичного директора КНП «Глобинська міська лікарня» з 11 серпня 2022 року.

Стягнуто з КНП «Глобинська міська лікарня» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 листопада 2022 року по 07 грудня 2023 року включно в сумі 328884,48 грн.

Стягнуто з КНП «Глобинська міська лікарня» на користь держави судовий збір в сумі 3220,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року не погодилося КНП «Глобинська міська лікарня» та оскаржило його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі відповідач прохав суд скасувати рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року та направити справу на новий розгляд в іншому складі суду.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначено, що оскаржуване судове рішення ухвалено за відсутності повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильності висновків місцевого суду.

Відповідачем зауважено, що позивач не надала до місцевого суду жодних доказів на підтвердження того, що про оскаржувані накази їй стало відомо лише з рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 12 липня 2023 року (справа № 527/2947/22), натомість КНП «Глобинська міська лікарня» зауважує, що ОСОБА_1 отримала свою трудову книжку, на підставі ухвалення наказу №132 Кп1 від 21 листопада 2022 року, що зазначено в книзі обліку трудових книжок, та що свідчить про ознайомлення позивача з вказаним наказом. Крім того, позивачем було проігноровано вимогу суду першої інстанції про надання належної їй трудової книжки для огляду.

З огляду на вищезазначене, відповідач вважає, що позивачем було пропущено процесуальний термін оскарження спірних наказів, а питання про поновлення такого терміну місцевим судом не вирішувалося.

Зауважено, що позивач оскаржувала накази про її звільнення з посади завідуючої паліативним відділенням, натомість прохала, що й було задоволено місцевим судом, поновити її на посаді заступника медичного директора, що є різними за штатним розписом посадами.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

02 квітня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_1 - адвоката Рака А.С.

Частиною четвертою статті 360 ЦПК України передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

З аналізу отриманого відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що до нього не долучено докази його направлення іншим учасникам справи, а тому даний процесуальний документ не береться до уваги колегією суддів при розгляді справи в апеляційному порядку.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Представник ОСОБА_1 - адвокат Рак А.С. під час судового засідання заперечував проти задоволення поданої відповідачем апеляційної скарги, наголошуючи на законності оскаржуваного рішення місцевого суду.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Позиція суду щодо процесуальних питань

Щодо клопотання про відкладення розгляду справи

Частиною першою статті 182 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Окрім того, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними (частина перша статті 372 ЦПК України).

12 квітня 2024 року до Полтавського апеляційного суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання від КНП «Глобинська міська лікарня», в якому представник відповідача прохав суд перенести розгляд справи, що призначений на 10:00 год. 18 квітня 2024 року, на третю декаду травня 2024 року, що пов`язано із зайнятістю представника КНП «Глобинська міська лікарня» в мобілізаційних завданнях по обороноздатності регіону і роботі з пораненими військовослужбовцями у воєнний час.

Будь-яких доказів на підтвердження заявлених підстав для відкладення розгляду справи представником відповідача до поданого ним клопотання додано не було.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року по справі № 361/8331/18 зазначено, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Враховуючи, що відповідач повідомлений про час, дату та місце судового засідання, неможливість встановлення поважності підстав для відкладення розгляду справи та можливість розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до копії наказу КНП «Глобинська міська лікарня» № 187 від 09 серпня 2022 року «Про тимчасове переведення ОСОБА_1 », переведено ОСОБА_1 з посади заступника медичного директора, яка підлягає скороченню, на посаду завідуючого паліативним відділенням, з 11 серпня 2022 року до закінчення режиму воєнного стану, зі збереженням середньої заробітної плати за попереднім місцем роботи. Взято до уваги, що у період дії воєнного стану норми частини третьої статті 32 КЗпП України та інших законів України щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не застосовуються (частина друга статті 3, частина друга статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»). Зобов`язано завідуючого паліативним відділенням ОСОБА_1 в термін до 30 вересня 2022 року подати відповідну заявку на проходження стажування по спеціальності «Терапія». Зобов`язано завідуючого паліативним відділенням ОСОБА_1 в подальшому головувати в Лікарсько-консультативній комісії (далі по тексту наказ № 187 від 09 серпня 2022 року) (а.с. 21-22).

Згідно копії наказу КНП «Глобинська міська лікарня» № 225 від 06 жовтня 2022 року «Про звільнення завідуючої паліативним відділенням ОСОБА_1 », звільнено ОСОБА_1 , завідуючу паліативним відділенням за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок відсутності сертифікату лікаря спеціаліста (недостатньої кваліфікації) та відсутності можливості від переведення на іншу роботу за фахом лікаря. Звільнення здійснити у дату, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність (частина перша статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»). Виконавчому директору Сінаюку Я. направити матеріали неправомірного отримання коштів за чергування у якості лікаря ОСОБА_1 в період із 2017 року по 2022 рік включно до Департаменту стратегічних розслідувань в Полтавській області і Глобинському окружному прокурору (далі по тексту наказ № 225 від 06 жовтня 2022 року) (а.с. 30-32).

Відповідно до копії акту про вихід на робоче місце від 21 листопада 2022 року, складеного комісією КНП «Глобинська міська лікарня» в складі виконавчого директора Сінаюка Я., медичного директора Кочерги М. , начальника відділу кадрів Бут М., станом на 08:00 год. 21 листопада 2022 року завідуючій паліативним відділенням ОСОБА_1 було закрито лист непрацездатності і вона була присутня на робочому місці (а.с. 153).

Згідно копії наказу КНП «Глобинська міська лікарня» № 132 Кп 1 від 21 листопада 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 - завідувача відділенням, лікаря терапевта (1 ст) паліативного відділення КНП «Глобинська міська лікарня», звільнено із займаної посади з 21 листопада 2022 року, за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді. Наказано бухгалтерії виплатити компенсацію за невикористану щорічну, основну відпустку за відпрацьований період з 01 серпня 2020 року по 31 липня 2021 року - 21 день, за відпрацьований період з 01 серпня 2021 року по 31 липня 2022 року - 31 день та за відпрацьований період з 01 серпня 2022 року по 21 листопада 2022 року - 7 днів, всього 59 днів (далі по тексту наказ № 132 Кп1 від 21 листопада 2022 року) (а.с. 99).

Відповідно до копії наказу КНП «Глобинська міська лікарня» № 257 від 21 листопада 2022 року «Про звільнення завідуючої паліативним відділенням ОСОБА_1 », звільнено ОСОБА_1 , завідуючу паліативним відділенням, за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок відсутності сертифікату лікаря спеціаліста (недостатньої кваліфікації) та відсутності можливості від переведення на іншу роботу за фахом лікаря з 21 листопада 2022 року (далі по тексту наказ № 257 від 21 листопада 2022 року) (а.с. 100-101).

Згідно акту про відмову підписати наказ про звільнення від 21 листопада 2022 року, складеного комісією КНП «Глобинська міська лікарня» в складі виконавчого директора Сінаюка Я., начальника відділу кадрів Бут М., фахівця з договірно-правової роботи Коваленко Д., ОСОБА_1 було надано для ознайомлення наказ № 257 від 21 листопада 2022 року та наказ № 132 Кп1 від 21 листопада 2022 року, з якими вона ознайомившись від підпису відмовилася (а.с. 123).

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 12 липня 2023 року (справа № 527/2947/22 ) визнано незаконним та скасовано наказ КНП «Глобинська міська лікарня» від 09 серпня 2022 року за № 187 «Про тимчасове переведення ОСОБА_1 », яким переведено ОСОБА_1 з посади заступника медичного директора на посаду завідуючого паліативним відділенням; визнано незаконним та скасовано наказ КНП «Глобинська міська лікарня» від 06 жовтня 2022 року за № 225 «Про звільнення завідуючої паліативним відділенням ОСОБА_1 », яким звільнено ОСОБА_1 , завідуючу паліативним відділенням, за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок відсутності сертифікату лікаря спеціаліста (недостатньої кваліфікації) та відсутності можливості від переведення на іншу роботу за фахом лікаря (а.с. 33-44).

Відтак, вищезазначеним рішенням суду встановлено незаконність тимчасового переведення ОСОБА_1 на підставі наказу № 187 від 09 серпня 2022 року та незаконність звільнення ОСОБА_1 на підставі наказу № 225 від 06 жовтня 2022 року.

Також рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 12 липня 2023 року (справа № 527/2947/22) встановлено, що директор КНП «Глобинська міська лікарня» видав наказ № 187 від 09 серпня 2022 року «Про тимчасове переведення ОСОБА_1 », яким переведено ОСОБА_1 з посади заступника медичного директора, яка підлягає скороченню, на посаду завідуючого паліативним відділенням, будучи обізнаним про те, що у позивача закінчився термін дії сертифіката за профілем структурного підрозділу, та всупереч положень пункту 7 розділу І Порядку, яким передбачено, що атестація лікарів на присвоєння або підтвердження кваліфікаційних категорій проводиться за бажанням лікаря, видав наказ про переведення ОСОБА_1 на вищевказану посаду, зобов`язавши завідуючого паліативним відділенням ОСОБА_1 в термін до 30 вересня 2022 року подати відповідну заявку на проходження стажування по спеціальності «терапія».

Крім того, місцевим судом встановлено, що згідно табелів обліку використання робочого часу за серпень 2022 року по 21 листопада 2022 року, затверджених директором КНП «Глобинська міська лікарня», ОСОБА_1 на посаді заст.мед.директора поліклінічного відділення обліковувалася до 10 вересня 2022 року, з 11 вересня 2022 року по 21 листопада 2022 року наявні відмітки про вихід на роботу до паліативного відділення на посаді завідуючої відділенням, у період з 06 жовтня 2022 року по 18 жовтня 2022 року перебувала на лікарняному у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (оплачуваною) (а.с. 163-166).

Згідно копії титульної сторінки трудової книжки, ОСОБА_1 належить трудова книжка НОМЕР_1 (а.с. 138).

Як вбачається з копії книги обліку трудових книжок, у ній міститься запис № 4 стосовно обліку трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 , у графі № 12 «Дата і підстава видачі працівнику трудової книжки при звільненні» міститься запис про підставу звільнення: «Н№ 132Кп1 від 21.11.2022», у графі 13 міститься підпис про отримання трудової книжки (а.с. 67, 102).

Позиція суду апеляційної інстанції

Щодо строку звернення до суду за вирішенням трудових спорів

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (частина перша статті 233 КЗпП України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 1 Глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з урахуванням змін та доповнень) постановлено установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

У зв`язку з відміною постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 року на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року, продовжені строки, визначені статтею 233 КЗпП України, завершились у 00 год. 01 хв. 01 липня 2023 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом у липні 2023 року, направивши його засобами поштового зв`язку 15 липня 2023 року до суду, тобто поза строками звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 було подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду, в якому позивач прохала суд визначити причини пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк.

Подана заява мотивована тим, що позивач дізналася про існування оскаржуваних наказів про її звільнення з рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 12 липня 2023 року (справа № 527/2947/22), оскільки вона з ними ознайомлена не була, а також вважала, що її звільнення відбулося на підставі наказу від 06 жовтня 2022 року №255, що нею попередньо був оскаржений в судовому порядку.

Суд першої інстанції, беручи подану позивачем заяву, у мотивувальній частині рішенні по суті спору вказав про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду, встановленого статтею 233 КЗпП України.

Колегія суддів вказує, що з огляду на редакцію статті 233 КЗпП України, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, місцевий суд правильно зазначив, що для встановлення початку перебігу строку у справах про звільнення визначальними є така юридично значима обставина, як вручення копії наказу про звільнення.

Частинами другою, третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так, відповідач на підтвердження виконання вимог, покладених на нього нормами матеріального права, як на роботодавця, щодо ознайомлення та вручення працівнику копій наказів про звільнення, подав до місцевого суду акт про відмову підписати наказ про звільнення від 21 листопада 2022 року, складеного комісією КНП «Глобинська міська лікарня» в складі виконавчого директора Сінаюка Я., начальника відділу кадрів Бут М., фахівця з договірно-правової роботи Коваленко Д., згідно якого ОСОБА_1 було надано для ознайомлення наказ № 257 від 21 листопада 2022 року та наказ № 132 Кп1 від 21 листопада 2022 року, з якими вона ознайомившись від підпису відмовилася.

З огляду на дії відповідача (щодо незаконного переведення позивача на іншу посаду, неодноразове ухвалення наказів про звільнення, тощо), колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що на підставі лише одного одностороннього акту, відомості у якому залежать виключно від волевиявлення відповідача, неможливо встановити факт обізнаності позивача про оскаржувані накази про її звільнення.

Крім того, місцевий суд правильно зауважив, що жодних доказів направлення оскаржуваних наказів за місцем проживання чи перебування ОСОБА_1 , чи намагання іншим чином вручити їй оскаржувані накази представником відповідача не надано.

Колегія суддів вкотре зауважує, що під час виникнення спірних правовідносин діяла норма права, згідно якої місячний строк звернення до суду обраховувався з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а не з видачі трудової книжки, а томудолучений представником відповідача витяг з книги обліку трудових книжок, що містить відомості щодо отримання ОСОБА_1 трудової книжки та її підпис про це, з підстав видання наказу № 132 Кп1 від 21 листопада 2022 року (відомості про інший оскаржуваний наказ у книзі обліку відсутні), не береться судом до уваги.

Також у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2024 року по справі № 243/10960/19 зазначено, що встановлені статтею 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторони у спорі. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений статтею 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що з аналізу наданих сторонами справи доказів, підстави для поновлення строку звернення до суду, встановленого статтею 233 КЗпП України, не спростовані відповідачем.

Щодо поновлення на посаді медичного директора

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України (у редакції, яка діяла станом на виникнення спірних правовідносин) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У постановах Верховного Суду від 27 квітня 2021 року в справі № 826/8332/17 (адміністративне провадження № К/9901/5563/19), від 31 травня 2021 року справа № 0840/3202/18 (адміністративне провадження № К/9901/9373/20) та від 27 квітня 2021 року у справі № 826/8332/17 (адміністративне провадження № К/9901/5563/19) суд зазначив, що, ураховуючи приписи частини першої статті 235 КЗпП України, на орган, що розглядає трудовий спір, у разі з`ясування того, що звільнення працівника відбулося незаконно, покладається обов`язок поновлення такого працівника на попередній роботі. Відтак, звільненого без законної підстави працівника має бути поновлено на попередній роботі, а не на іншій рівнозначній посаді як того бажає позивач.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 КЗпП України, а відтак, встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 819/691/17 (провадження № К/9901/21498/18), від 20 січня 2021 року справа № 640/18679/18 (адміністративне провадження № К/9901/27466/20).

З огляду на визнання незаконним та скасування наказу КНП «Глобинська міська лікарня» від 09 серпня 2022 року за № 187 «Про тимчасове переведення ОСОБА_1 », яким переведено ОСОБА_1 з посади заступника медичного директора на посаду завідуючого паліативним відділенням рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 12 липня 2023 року (справа № 527/2947/22), яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, то поновленню на роботу позивач підлягає на посаду, яку вона обіймала до незаконного переведення, а саме на посаду заступника медичного директора.

Колегія суддів вважає за потрібне наголосити, що з урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю (постанова Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 273/212/16-ц).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані сторонами докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Отже, апеляційну скаргу КНП «Глобинська міська лікарня», слід залишити без задоволення, а рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2024 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська