Справа № 303/7330/24
2/303/1486/24

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Какулія О.Є. до Мукачівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Какулія О.Є. звернувся до суду з позовом до Мукачівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Білокуракине, Сватівського району, Луганської області, Україна, померла громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є матір`ю ОСОБА_1 .

На момент смерті ОСОБА_2 позивачка проживала в смт. Білокуракине Луганської області на тимчасово окупованій території України та була обізнана про смерть матері. 05.04.2023 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Тромпак Н.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла на тимчасово окупованій території України. Однак, звернувшись до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено через пропуск встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначає, що пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а саме у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що відразу після повномасштабного вторгнення рф в Україну населений пункт, в якому проживала позивачка та її мати, опинились в оточенні окупаційної армії рф. Жодних евакуаційних коридорів в сторону території, підконтрольній України, з смт. Білокуракине не було. В силу віку, стану здоров`я та стресу, активних бойових дій та холодної погоди позивачка та її матір не змогли покинути окуповану територію самостійно, оскільки цей шлях був дуже небезпечний для їх життя та здоров`я. Ними було прийнято рішення залишитись вдома та чекати на деокупацію Збройними силами України.

У зв`язку із цим на момент смерті ОСОБА_2 26.03.2022 року та до сьогоднішнього дня в смт. Білокуракине, Луганської області органи Державної влади України, зокрема органи Державної реєстрації актів цивільного стану України та органи нотаріату України, припинили виконання своїх функцій. З наведених вище причин позивачка не змогла зареєструвати смерть ОСОБА_2 за місцем її настання в смт. Білокуракине, Луганської області в Державному реєстрі актів цивільного стану України та подати у встановлений строк заяву про прийняття спадщини після її смерті.

На початку 2023 року, коли у позивачки з`явилась реальна можливість безпечно, без ризику для життя та здоров`я, виїхати на підконтрольну Українській владі територію, вона змогла звернутись до органів ДРАЦС України для реєстрації смерті матері. Оскільки документи, що підтверджували смерть ОСОБА_2 , були видані на тимчасово окупованій території України, тому 22.03.2023 року вона була змушена звернутись до Першотравневого районного суду м. Чернівці з заявою про встановлення факту смерті матері. Після ухвалення відповідного рішення судом смерть ОСОБА_2 була зареєстрована 29.03.2023 року відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №7.

Таким чином, на момент виникнення можливості звернення до органів нотаріату України з заявою про прийняття спадщини на підставі отриманого свідоцтва про смерть, строк встановлений ст. 1270 ЦК України нею вже був пропущений.

З огляду на зазначене, представник вважає, що пропуск строку звернення із заявою про прийняття спадщини позивачем стався з поважних причин, оскільки вони виникли не з її волі, а в наслідок об`єктивних, непереборних, істотних подій необхідності встановлення в судовому порядку факту смерті її матері та подальшого отримання свідоцтва про смерть.

Відтак, вона не мала змоги звернутися у встановлений законом строк для прийняття спадщини, а тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, терміном три місяці.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 11.09.2024 року провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 05.11.2024 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задоволити, а справу розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

10.10.2024 року представник відповідача подала відзив не позовну заяву, в якому заперечила щодо позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні.

29.10.2024 року представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що доводи відповідача є безпідставними, а тому просить позов задоволити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 від 06.11.1967 року, батьками такої записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.20).

Згідно з свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 , від 21.12.1982 року, актовий запис №85, зареєстровано укладення шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , після чого прізвище матері позивачки було змінено на « ОСОБА_7 » (а.с.22).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 , від 19.03.1988 року, актовий запис № 8, зареєстровано укладення шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , після укладення якого прізвище позивачки було змінено на « ОСОБА_9 » (шлюб розірваний) (а.с.21).

Згідно з свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_4 11.09.2010 року за актовим записом №5 зареєстровано шлюб ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після чого прізвище позивачки було змінено на « ОСОБА_12 » (а.с.23).

Судом також установлено, що оскільки документи, що підтверджували смерть ОСОБА_2 , були видані на тимчасово окупованій території України, тому 22.03.2023 року позивач була змушена звернутись до Першотравневого районного суду м. Чернівці з заявою про встановлення факту смерті матері.

23.03.2023 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці заяву адвоката Какулія О.Є. задоволено, встановлено факт, що громадянка ОСОБА_2 , уродженка смт Білокуракине, Сватівського району, Луганської області, Україна, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Білокуракине, Сватівського району, Луганської області, Україна (причина смерті хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба) (а.с.27-28).

В подальшому, після ухвалення відповідного рішення судом, смерть ОСОБА_2 була зареєстрована 29.03.2023 року відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №7 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 29.03.2023 року (а.с.24).

05.04.2023 року позивач як спадкоємець за законом після смерті матері звернулася до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Тромпак Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак листом нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка належала ОСОБА_2 , оскільки у встановлений законом строк своєчасно не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.10).

Як вбачається із положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що мати позивачки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 після повномасштабного вторгнення рф в Україну, на тимчасово окупованій території. Зареєструвати її смерть в органах РАЦС було неможливо у зв`язку з воєнними діями та перебуванні в оточенні окупаційної армії рф, у зв`язку з чим позивачу необхідно було встановити факт смерті матері в судовому порядку на підконтрольній Україні території.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 Білокуракинська селищна рада Луганської області в період з 24.02.2022 року по 05.03.2022 року була територією активних бойових дій. Відповідно до цього ж переліку з 05.03.2022 року територія цього населеного пункту є тимчасово окупованою територією України та до сьогоднішнього дня в смт Білокуракине, Луганської області органи Державної влади України, зокрема органи Державної реєстрації актів цивільного стану України та органи нотаріату України, припинили виконання своїх функцій.

Відтак, відповідно позивачка не могла скористатися послугами поштового зв`язку для своєчасного надіслання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 .

Зазначене відповідно стало причиною пропуску позивачем встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її матері.

Згідно зі статтею 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Питання щодо місця відкриття спадщини, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території, регламентується статтею 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статті 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Відповідно до положень статті 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Аналогічне зазначено в статті 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Тобто спадкоємець має право звертатися із заявою про прийняття спадщини в будь-якому місті на території України (вільній від окупації), до державного, приватного нотаріуса або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування.

З огляду на те, що місцем подання першої заяви про прийняття спадщини є м. Мукачеве, Закарпатської області, а тому належним відповідачем у цій справі є Мукачівська міська рада.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у позивача поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

До подібного правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові № 638/7337/2 від 13 листопада 2023 року.

Крім того, заперечення представника відповідача, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини згідно з якими, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, проаналізувавши встановлені обставини, оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про визнання причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, та вважає необхідним визначити позивачці додатковий строк, тривалістю три місяці, для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Какулія О.Є. до Мукачівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 3 (три ) місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Мукачівська міська рада, м.Мукачево, площа Духновича,2.

Рішення суду виготовлено 20 листопада 2024 року.

Головуюча О.В.Гутій