Справа № 243/1133/23
Провадження № 2/243/509/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

30 квітня 2024 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Дюміної Н.О.

при секретарі Петрусі Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за договором процентної позики,

учасники справи: не з`явились,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. 04 квітня 2023 до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором процентної позики, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 29.11.2021 року вона позичила відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2750 Євро, про що сторони уклали договір № 350-11 та, позичальником додатково було написано розписку про отримання цих коштів. Позика надавалася на п`ять календарних місяців з моменту укладення договору позики, тобто борг мав бути повернутий ОСОБА_1 до 30.04.2022 року, але позичальник порушив свої зобов`язання, кошти не повернув. Також, 29.11.2021 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки №350, згідно якого поручитель ОСОБА_3 зобов`язалася перед позикодавцем відповідати за виконання ОСОБА_2 по всім його зобов`язанням, що виникли з процентної позики №350-11 від 29.11.2021. 11.08.2022 року ОСОБА_2 повернув частину боргу в сумі 398,00 євро, що підтверджується випискою від 20.12.2022 № 915F5DGLV8VKJ2GT, після чого залишок боргу становить 2352,00 євро. Однак, у порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та заборгованості по відсоткам за користування кредитом відповідач в повному обсязі не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість яка станом на 21.09.2023 року складає: сума позики - 2352 Євро, процентів за користування позикою у розмірі 60 відсотків річних -1319,41 Євро, 3% річних -65,97 Євро; та 40 124,21 грн. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

На підставі наведеного, посилаючись на ст.ст. 525-527, 532, 555, 625, 1048-1050 ЦК України, позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором №350-11 від 29.11.2021 станом на 21.09.2023 року у розмірі 3737,38 Євро та 40124,21 грн та судові витрати.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

2. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності.

3. Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, у попередньому судовому засіданні наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

4. Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про день та час розгляду справи шляхом надсилання судових повісток, про причини неявки суду не повідомив.

5. Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, за участі адвоката Писаренка М.О.

6. Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності. У попередньому судовому засіданні не оспорюючи факту укладання ОСОБА_3 договору поруки заперечував проти задоволення позову в частині позовних вимог до ОСОБА_3 . Зазначив, що письмову вимогу-претензію про необхідність повернення боргу відповідачка не отримувала, їй не було відомо про наявність заборгованості ОСОБА_2 за основним зобов`язанням, тому відсутні підстави для звернення позивачки з позовом. Вважав передчасним звернення ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 . Просив суд відмовити у задоволенні позову в цій частині.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою суду від 07 квітня 2023 було відкрито було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

8. Ухвалою суду від 22 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху із встановленням строку для усунення недоліків.

9. Ухвалою суду від 12 вересня 2023 продовжено розгляд справи та перейдено від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

10. Заочним рішенням суду від 10 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

11. Ухвалою суду від 16 січня 2024 року заочне рішення від 10 жовтня 2023 року скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

12. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

13. 29.11.2021 між Позивачем та Відповідачем укладено договір надання процентної позики №350-11, відповідно до якого позивач ОСОБА_2 отримав в борг у позивачки ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2750 Євро.

Відповідно до п. 4.1. зазначеного вище договору строк повернення позики становить п`ять календарних місяців з моменту, що обумовлений п. 3.3. цього договору. У пункті 3.3. договору вказано, що позика вважається наданою позикодавцем позичальнику з моменту передання грошових коштів, що підтверджується розпискою, підписаною позичальником у момент передачі йому суми позики.

14. Розписка про отримання позики підписана відповідачем ОСОБА_2 29.11.2021.

15. Відповідно до виписки від 20.12.2022 № 915F5DGLV8VKJ2GT, 11.08.2022 ОСОБА_2 повернув частину боргу у розмірі 398 Євро, після чого залишок боргу становить 2352,00 Євро.

16. Також 29.11.2021 між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 був укладений договір поруки №350, згідно з п. 1. якого поручитель зобов`язався перед позикодавцем відповідати за виконання ОСОБА_2 всіх його зобов`язань, що виникли з договору процентної позики № 350-11 від 29.11.2021.

Відповідно до п. 3. та п. 4. договору поруки відповідачка ОСОБА_3 відповідає перед позивачкою в тому ж обсязі, що і відповідач ОСОБА_2 , в тому числі за сплату суми позики, відсотків, сплату пені та штрафних санкцій за несвоєчасне повернення позики; відповідальність відповідачки ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 перед позивачкою є солідарною.

17. 05.01.2023 року позивачем було надіслано письмову претензію відповідачам: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_1 було висунуто вимогу невідкладно, але в будь-якому випадку до 07.02.2023 року, виконати своє зобов`язання у передбачений Договором позики спосіб, сплативши суму позики і нарахованих за її користування процентів. Відповідачами зазначену претензію отримано не було.

V. Оцінка Суду.

18. Поняття договору позики визначено статтею 1046 ЦК України, згідно з якою за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

19. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

20. Договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

21. Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

22. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

23. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

24. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

25.Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

26. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

27. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

28. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

29. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

30. Зібрані докази вказують на те, що 21 листопада 2021 року між сторонами був укладений у простій письмовій формі договір позики, за умовами якого ОСОБА_6 позичила ОСОБА_2 2750 доларів США.

31. ОСОБА_2 зобов`язався повернути ОСОБА_6 позику до 30.04.2022, проте зобов`язання в повному обсязі не виконав, відповідно до виписки від 20.12.2022 № 915F5DGLV8VKJ2GT, 11.08.2022 ОСОБА_2 повернув позивачу частину боргу у розмірі 398 Євро, після чого залишок боргу становить 2352,00 Євро, яку не сплачено до тепер.

32. В забезпечення виконання вказаного договору 29.11.2021 між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 був укладений договір поруки №350, згідно з п. 1. якого поручитель зобов`язався перед позикодавцем відповідати за виконання ОСОБА_2 всіх його зобов`язань, що виникли з договору процентної позики № 350-11 від 29.11.2021. Строк дії договору поруки до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Щодо договору поруки суд зазначає наступне.

33. ЦК України передбачає спеціальні способи, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання.

34. Таке забезпечувальне зобов`язання має акцесорний, додатковий до основного зобов`язання характер і не може існувати окремо від основного (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 757/31762/14-ц (провадження № 14-662цс18)).

35. Одним із видів акцесорного зобов`язання є порука (частина перша статті 546 ЦК України).

36. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручителем може бути одна або кілька осіб.

37. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 755/11648/15-ц викладено висновок, що договір поруки є додатковим, акцесорним зобов`язанням, який забезпечує належне виконання основного зобов`язання та виникає і існує лише за умови існування основного, забезпеченого договору, яким у даному випадку є кредитний договір. Акцесорний договір не є споживчим договором, а сторона такого договору не є споживачем, оскільки вказаний договір не направлений на задоволення особистих потреб поручителя.

38. Згідно із ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

39. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України).

40. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі № 2-1268/11, провадження № 14-2 цс23, зазначено, що припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

41.Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

42. Відповідно до пункту 10 договору поруки, договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань по договору від 29.11.2021, а в разі продовження терміну дії останнього, позикодавець зобовязується повідомити про це поручителя.

43. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

44. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

45. Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

46. Необхідно звернути увагу, що умови договору про дію поруки до повного виконання зобов`язань боржника не свідчать, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя.

47. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі № 2-1268/11, провадження № 14-2 цс23, зазначено, що припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

48. З аналізу ч. 4 ст. 559 ЦК України можна зробити висновок, що строк поруки відноситься до преклюзивних, це строк існування самого зобов`язання поруки, а застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язання.

49.Отже, оскільки ч.4 ст. 559 ЦК України (на момент виникнення спірних правовідносин) передбачала строк припинення поруки якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя, то на час подачі позову порука не припинилася, бо спірний кредитний договір діяв до 29 квітня 2022 (п. 3 (в) договору поруки) року, а з позовом до суду позивачка звернулася у березні 2023, тобто строк поруки ще не припинився на момент звернення до суду з позовом.

50. Такі висновки узгоджуються з висновками, викладеними, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження 14-145цс18), від 08 червня 2021 року у справі № 202/781/14 (провадження № 14-356цс19), на які, як на підставу касаційного оскарження, посилається заявник та застосував Верховний Суд у постановах від 02 жовтня 2019 року у справі № 686/7697/16-ц (провадження № 61-4789св18), від 20 жовтня 2021 року у справі № 2-3142/11 (провадження № 61-5853св21) і така судова практика є сталою.

51. Щодо підстав для стягнення даної заборгованості з поручителя і щодо доводів представника відповідача, то суд робить такі висновки.

52. Пунктом 5 договору поруки встановлено, що в разі невиконання боржником своїх зобов`язань за договором №350-11 від 29.11.2021 року. Позичальник направляє не пізніше 10-ти робочих днів повідомлення поручителю.

53. Згідно п.6 договору поруки, поручитель не пізніше 10-ти робочих днів після одержання повідомлення, розраховується з позикодавцем по заборгованості позичальника.

54. Пунктом 7 договору поруки встановлено, що сторони домовились, що якщо надійде вимога про погашення суми заборгованості до поручителя і таких коштів у останнього не буде, то позикодавець має право звернути стягнення за рахунок майна поручителя, відповідно до норм чинного законодавства, в тому числі відповідно до виконавчого напису нотаріуса.

55. Так, 09.01.2023 року позивачем було надіслано письмову претензію відповідачам: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_1 було висунуто вимогу невідкладно, але в будь-якому випадку до 07.02.2023 року, виконати своє зобов`язання у передбачений Договором позики спосіб, сплативши суму позики і нарахованих за її користування процентів. Відповідачами зазначену претензію отримано не було.

56. Відповідно до листа Житомирської дирекції АТ «Укрпошта» від 14.03.2023 №1853-П-450-В, вбачається, що наразі, тимчасово не працюють відділення поштового зв`язку у тих населених пунктах де проходять бойові дії. У зв`язку із тимчасовою окупацією Запорізької області, на сьогодні відсутня можливість здійснювати приймання поштових відправлень та їх перевезення до деяких населених пунктів зазначеної території, зокрема до с. Лагідне Токмацького району (поштовий індекс 71774).

57. Зазначеним листом підтверджено, що відповідач ОСОБА_3 не отримала претензію від позивачки, оскільки зареєстроване місце проживання відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 тимчасово перебуває в окупації.

58. Національний оператор поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА» та й інші оператори поштового зв`язку закрили свої відділення на тимчасово окупованій території та не приймають відповідні поштові відправлення до надсилання. Тобто позивач позбавлений можливості виконати вимогу процесуального закону з причин, які від нього не залежать.

59. Відповідач як на єдину підставу для відмови у позові посилається на те, що відправлена позивачем вимога не була отримано відповідачем ОСОБА_3 і тому для поручителя ще не виникло зобов`язання перед позикодавцем.

60. Так, згідно ст.509 ЦКУ зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦКУ.

61. Згідно ст.11 ЦКУ цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Ч.2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини. Ч.3. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Ч.6. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

62. При порівнянні (та застосуванні) умов конкретного договору і закону, що регулює відповідні правовідносини, слід виходити з того, що умова договору не відміняє припису закону, а може його доповнити у такий спосіб, щоб така умова не суперечила вимогам закону. Аналізуючи умову договору, слід зробити висновок, що п.п. 5-6 договору поруки встановлено, що в разі невиконання боржником своїх зобов`язань за договором №350-11 від 29.11.2021 року позичальник направляє не пізніше 10-ти робочих днів повідомлення поручителю, а поручитель не пізніше 10-ти робочих днів після одержання повідомлення, розраховується з позикодавцем по заборгованості позичальника, слід зробити висновок, що дані умови договору конкретизували для поручителя строк виконання зобов`язання. У цьому сенсі позикодавець дотримався даної умови договору в тій частині, що звернувся до позичальника і поручителя з вимогою, передбаченою статтею 530 ЦК України. Проте у зв`язку із незалежних від позивача обставин зазначена вимога-претензія не була отримана відповідачем ОСОБА_7 , оскільки оператори поштового зв`язку не працюють на тимчасово окупованих територіях.

63. Доводи представника відповідача про те, що позивачем не було розміщено оголошення у будь-якому друкованому засобі інформації для відповідача про необхідність повернення боргу суд не приймає до уваги, оскільки чинним законодавств не передбачено такої можливості, та не зазначено альтернативного повідомлення боржників/поручителів через засоби масової інформації.

64. При цьому суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких повідомлень позичальника та поручителя позивача ОСОБА_1 про актуальну адресу місця проживання/реєстрації.

65. Враховуючи те, що відповідно до умов договору поруки позикодавець повідомляє поручителя шляхом направлення повідомлення, тобто у письмовій формі, а позичальник та поручитель не повідомили позивачу своїх актуальних адрес, остання не могла надіслати їм засобами поштового зв`язку письмові вимоги про виконання зобов`язань по договору позики на виконання п. 5 договору поруки.

66. Проте, не надіслання позивачем в досудовому порядку письмової вимоги про виконання зобов`язань по кредитному договору не є перешкодою для реалізації права позивача звернутись в будь-який час за захистом своїх порушених прав безпосередньо до суду, оскільки така перешкода фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту, а вирішення правових спорів у межах досудових процедур є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

67. Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову.

68. Таким чином, позивач реалізував своє право вимоги про стягнення заборгованості за договором позики з позичальника та поручителя шляхом пред`явлення до них позову в суд.

69. Крім того, суд враховує, що самим фактом звернення до суду з позовом до поручителя позивач пред`явив поручителю вимогу про сплату боргу, і до даного часу відповідачем- ОСОБА_7 дане зобов`язання не виконано.

70. Відповідачі не надали суду доказів погашення заявленої до стягнення заборгованості та ніяким чином не заперечили проти заявлених позовних вимог, а також документів, спростовуючих позовні вимоги, не надали.

71. Матеріали справи підтверджують факт невиконання ОСОБА_2 умов договору позики. У зв`язку з чим у відповідачів виник солідарний обов`язок сплатити заборгованості, яка заявлена позивачем у позові.

72. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості.

73. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

74. За змістом статі 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

75. В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

76. Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

77. Частиною першою статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

78. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

79. Із положень статті 1049 ЦК України слідує, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

80. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором позики, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором, або строки, визначені позикодавцем (якщо договором не встановлений строк повернення позики).

81. В силу вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

82. Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

83. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

84. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесяти кратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

85. Так, за ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором.

86. Сторони погодили, що в разі порушення позичальником зобов`язання в частині повернення боргу, позичальнику нараховуються відсотки 60 % річних.

87. Згідно з п.2.4. договору, проценти нараховуються щомісячно, починаючи з наступного дня після прострочення строку повернення позики і до дня фактичного повернення позики.

88. У позовній заяві позивачка просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку в тому числі 1319,41 Євро як суму процентів за користування позикою у розмірі 60% річних.

89. Як на підставу для нарахування суми процентів позивачка посилалась на п.п.2.3., 2.4. договору позики. Ними передбачено, що у випадку порушення позичальником п.4.1. цього договору (порушення строку повернення позики) позичальник зобов`язаний сплачувати проценти в розмірі 60% річних від суми позики, проценти нараховуються щомісячно, починаючи з наступного дня після прострочення строку повернення позики і до дня фактичного повернення позики.

90. Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 порушив умови укладеного договору, оскільки належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення позики в обумовлений сторонами строк та сплати процентів за порушення строку повернення позики, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

91. Таким чином, між сторонами існують договірні правовідносини з позики, встановленим є порушення позичальником зобов`язання щодо повернення боргу. У суду відсутня будь-яка інформація щодо оскарження позичальником договору позики, чи окремих його умов.

92. Перевіривши наведений позивачкою розрахунок процентів за користування позикою у розмірі 60% річних за період з 01.05.2022 по 10.08.2022 та з 12.08.2022 по 21.03.2023 в сумі 1319,41 Євро, судом встановлено, що він є повним, чітким, об`єктивним, узгоджується з умовами договору, тому суд бере його за основу при винесенні цього рішення.

93. Відповідачами не надано свого розрахунку або доказів, які б давали суду підстави для встановлення іншого розміру заборгованості позичальника, тобто останніми не спростовано факт наявності та розміру заборгованості, порядок її нарахування, що є процесуальним обов`язком сторони у справі (статті 12, 81 ЦПК України).

94. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань за вказаним договором позики було забезпечено порукою ОСОБА_3 , суд вважає необхідним стягнути вказану позивачем суму заборгованості за неповерненою позикою та процентів за користування позикою з відповідачів солідарно.

95. Що стосується позовних вимог про стягнення 3% річних та стягнення пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ, суд зазначає наступне.

96. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

97. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

98. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

99. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

100. Згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

101. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України строк воєнного стану неодноразово продовжувався. Тобто з урахуванням викладеного нарахування процентів визначених ст.625 ЦК України та пені, можливе лише до 23 лютого 2022 року.

102. Верховний Суд у постанові від 31 січня 2023 року, справа № 183/7850/22, вказав, що касаційний суд вже робив висновки щодо застосування пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що:

-на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/8349/22);

-на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:

(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;

(2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;

(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

103. Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, підстави для нарахування та стягнення з відповідачів 3% річних від простроченої суми боргу та пені за період з 01 травня 2022 року по березень 2023 року відсутні, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

104.З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

105. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

106. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1075 грн. 18 коп.

107. Позов заявлено з ціною 186437,03 грн., а підлягає задоволенню в сумі 143730,19 грн, що складає 77,09% Тому з відповідачів на користь позивачки слід стягнути 1437,24 грн судового збору.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 206, 259, 264-265, 267, 268 ЦПК України, 525-527, 546, 554, 559, 611, 629, 1048, 1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором процентної позики задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , заборгованість за договором №350-11 про надання процентної позики від 29.11.2021 року в сумі 3671 (три тисячі шістсот сімдесят один) Євро 41 євроценти (з яких 2352 Євро сума неповернутої позики, 1319,41 Євро 60 відсотків річних).

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 718 (сімсот вісімнадцять) гривень 23 копійок з кожного.

4. В задоволенні решті вимог позову - відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 30 квітня 2024 року.

Суддя Н.О. Дюміна