РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/444/24

Провадження №2/568/159/24

30 квітня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши матеріали цивільної справи №568/444/24

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до Радивилівського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.06.2015 р. виконавчим комітетом Пустоіваннівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, актовий запис № 1.

В обґрунтування позову зазначає, що з 02.06.2015 р. перебуває у зареєстрованому шлюбу із відповідачем. Від шлюбу є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Бажає розірвати шлюб, оскільки спільне подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинено, шлюб існує лише формально.

Стверджує, що між сторонами досягнута згода щодо утримання дитини, спір між батьками щодо визначення місця проживання дитини відсутній.

Посилаючись на вказані обставини, просив розірвати шлюб та залишити малолітню дитину проживати разом з батьком.

Ухвалою Радивилівського районного суду від 11.04.2024 р. позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс повідомлення про виклик до суду.

В прохальній частині позовної заяви позивач просив розглянути справу без його участі.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявки сторін не перешкоджає розгляду прсави по суті.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне.

02.06.2015 р. між сторонами зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Пустоіваннівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.06.2015 р..

В шлюбі у сторін народився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 17.07.2018 р.

З витягу №439/05-30/24 від 07.03.2024 р. вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

З інформації Козинської сільської ради Дубенського району від 18.03.2024 р. вбачається, що відповідач ОСОБА_2 07.03.2024 р. знята з реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині 1 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення відповідно до яких шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються.

З вказаних положень закону вбачається, що однією з засад шлюбу є його добровільність.

При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу.

Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Відповідно до ст.ст.104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на взаємини, які склались та існують між сторонами, враховуючи те, що фактично шлюбні відносини припинено, сім`я існує формально, сторони не бажають примирення та збереження шлюбу, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам, суд приходить до переконання, що шлюб слід розірвати.

Щодо вимог про залишення проживання дитини разом з батьком, суд враховує наступне.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У частині четвертій статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Статтею 160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. За наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Зазначення у резолютивній частині рішення суду про залишення на проживання дітей з одним з батьків не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки у такому разі суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що між сторонами досягнута згода щодо здійснення батьківських прав та залишення місця проживання дитини з батьком.

Матеріали справи не містять доказів щодо згоди відповідачки залишити дитину з батьком після розлучення. Заява відповідачки про визнання позовних вимог містить лише твердження про узгодження сторонами деталей розлучення та її волевиявлення щодо розірвання шлюбу, а щодо залишення дитини проживати з батьком відповідачка не висловлювалась і матеріали справи такої згоди не містять, що виключає можливість зробити висновок про відсутність спору між сторонами у питанні з ким із батьків після розлучення буде проживати неповнолітня дитина.

За таких обставин суд вважає недоведеними вимоги позивача залишити дитину проживати з ним (батьком) після розлучення.

При цьому, суд зауважує, що сторони не позбавленні права після розірвання шлюбу звернутись до суду з відповідним позовом про визначення місця проживання дитини з наданням належних доказів, що підтверджують таку вимогу.

На підставі наведеного, ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.141 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовільнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.06.2015 р. виконавчим комітетом Пустоіваннівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, актовий запис № 1.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 ,

Відповідач: ОСОБА_2 Рівненська обл. (останнє відоме місце проживання Дубенський р-н с.Пустоіванне Поштова,12

Повний текст рішення виготовлений 01.05.2024 р.

Суддя А.О. Сільман