Справа № 645/7313/23
Провадження № 2/645/834/24

Р І Ш Е Н Н Я
12 вересня 2024 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Алтухової О.Ю.,
секретар судових засідань Малій О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа - державний нотаріус Вовкожа Оксана Миколаївна про встановлення факту родинних відносин,-
22.12.2023 року позивач ОСОБА_1 , звернувся з позовом до суду, яким просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові є матір`ю ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю позивача. На день її смерті позивач ОСОБА_1 постійно мешкав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , а тому фактично прийняв спадщину квартиру АДРЕСА_2 . Позивач стверджує, що є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_2 , однак так як у нього немає документів на підтвердження родинних стосунків він змушений звернутися до суду.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 січня 2024 року по вищевказаній цивільній справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання (суддя Іващенко С.О.).
10.04.2024 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив від представника відповідача ОСОБА_3 , в якому представник просив поновити строки для подання відзиву та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. У відзиві також зазначено, що обґрунтовуючи звернення до суду заявник вказує, що не має можливості документально підтвердити факт родинних зв`язків, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 . Разом з тим, не надає доказів про вжиті заходи та неможливість одержати інформацію чи документи, які посвідчують факт зв`язків. У матеріалах даної цивільної справи відсутні належні та допустимі докази того, що заявник звертався до державного архіву щодо встановлення родового та родинного зв`язку шляхом подання генеалогічного запиту. Таким чином, заявник, звертаючись до суду, не використав усіх можливих засобів для встановлення того, що відсутня можливість одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт родинного зв`язку між фізичними особами. Не підтверджується жодними доказами, що до пред`явлення заяви заявник звертався до архівних установ, органів реєстрації актів цивільного стану для одержання документа, який посвідчував би такий факт і йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість надання інформації, отримання копій документів тощо). За таких обставин встановлення факту родинних відносин між фізичними особами є передчасною вимогою та не підтверджується жодними доказами.Так як у позивача відсутні усі докази на підтвердження права власності на нерухоме майно у спадкодавця, то зазначена обставина не дає можливості стверджувати, що на теперішній час взагалі існують об`єкти спадкування, що мають увійти до спадкової маси.
Відповідно до п.п. 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Розпорядженням керівника апарату суду за № 329/24 від 21.05.2024 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 645/7313/23, (провадження № 2/645/834/24).
На підставі Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2024 справа надійшла у провадження судді Фрунзенського районного суду м.Харкова Алтухової О.Ю. та прийнята до провадження судді ухвалою суду від 23.05.2024 року, призначене підготовче засідання.
Ухвалою суду від 01.08.2024 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити цивільну справу № 645/7313/23 до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено.
Третя особа подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до роз`яснень, даних в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.
Заявником в обґрунтування вимог заяви надано: копію паспорту та копію РНОКПП ОСОБА_1 , копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копію ордеру, виданого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому зазначені також: дружина ОСОБА_5 , та дочка і син дружини ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .
З постанови від 05.10.2023 року № 2931/02-31 державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожі О.М. вбачається, що в провадженні вказаної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 559/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 . З наявних в матеріалах спадкової справи документів про родинний зв`язок між спадкодавцем та заявником ОСОБА_1 щодо жодної з передбаченої законодавством черг спадкування не підтверджується. Цією постановою ОСОБА_1 відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що він є племінником позивача. ОСОБА_2 є бабусею свідка, а ОСОБА_8 її сином. Проживали вони по АДРЕСА_1 .
Проте доказів родинних відносин з вказаним свідком позивачем не надано, а покази свідка не містять посилання на конкретні факти та обставини, які б давали суду можливість дійти висновку про наявність підстав, які входять до предмета доказування.
Від допиту свідка ОСОБА_9 позивач відмовився у судовому засіданні 27.08.2024 року.
Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня споріднення учасників справи.
Так, доказами, що підтверджують родинні відносини можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. А також, довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.
Однак суду не надано жодного письмового доказу, який би безспірно підтвердив родинні відносини позивача та ОСОБА_2 , оскільки в ордері, виданому ОСОБА_4 03.03.1978 року, ОСОБА_2 не зазначено, а зазначено ОСОБА_5 .
Доказів того, що позивач звертався до органів реєстрації актів цивільного стану із заявою про поновлення актового запису про народження матеріали справи не містять.
Також суд вважає, що змістовних показів свідків у цій справі також не здобуто, оскільки доказів родинних відносин зі свідком ОСОБА_7 позивачем не надано, а покази свідка не містять посилання на конкретні факти та обставини, які б давали суду можливість дійти висновку про наявність підстав, які входять до предмета доказування.
Окрім того, позивачем не надано усіх доказів, які б підтверджували наявність у спадкодавця ОСОБА_10 права власності на будь-яке спадкове майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_2 , на моменті її смерті, зокрема, не надано інформації з КП «Харківське міське БТІ» станом на 31.12.2012 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на теперішній час.
Верховний суд у постанові від 30.05.2023 року у справі № 443/1012/18 зазначив, що процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді справи роз`яснювати необхідність вчинення певних процесуальних дій учасникам (з`явлення певних клопотань), оскільки це може призвести до порушення встановленого у статті 6 ЦПК України принципу рівності перед законом і судом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18, зроблено висновок, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, зокрема, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).
Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частинами першою, другою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
При цьому, відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Верховний суд у постанові від 30.05.2023 року у справі № 443/1012/18 зазначив, що процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді справи роз`яснювати необхідність вчинення певних процесуальних дій учасникам (з`явлення певних клопотань), оскільки це може призвести до порушення встановленого у статті 6 ЦПК України принципу рівності перед законом і судом.
Виходячи з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінених судом в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не надано достатньої кількості належних та допустимих доказів на підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог останнього.
Керуючись ст.ст. 76-83, 141, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач Харківська міська рада, , адреса: 61003 м. Харків, м. Конституції,7.

Третя особа - державний нотаріус Вовкожа Оксана Миколаївна, , адреса: 61022 м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 6-й підїзд, 4 поверх, к. 591-595.

Повний текст рішення складено 16.09.2024 року.

Суддя О.Ю.Алтухова