Провадження № 22ц/812/696/24 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

1 травня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої: Ямкової О. О.,

суддів: Локтіонової О. В., Коломієць В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу

за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства «Універсал Банк»,

на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 25 січня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Чулупа О. С. в місті Миколаєві о 10 год 30 хв. зі складанням його повного тексту, по справі

за позовом

Акціонерного товариства (АТ) «Універсал Банк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення 77 809 грн 26 коп. заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначав, що банком запущено новий проект monobank, в рамках якого для клієнтів відкрити поточні рахунки, де спеціальним платіжним засобом є платіжні картки monobank, а банківське обслуговування здійснюється дистанційно. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Тому особа, яка бажала отримати банківську послугу monobank, повинна була пройти попередню ідентифікацію за допомогою завантаження в мобільний додаток копії паспорта та РНОКПП, після чого здійснювалася видача платіжної картки у точці видачі або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. У подальшому, після перевірки кредитної історії, на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлювався кредитний ліміт та надавалася послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції попередньо використаний клієнтом кредитний ліміт ставав знову доступним.

14 серпня 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача задля отримання банківських послуг monobank, для чого підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 55 000 грн, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка monobank.

Між тим, станом на 28 квітня 2021 року ОСОБА_1 допущено істотне порушення зобов`язань зі сплати щомісячного мінімального платежу, яке ним не усунуте протягом строку, зазначеного у пункті 5.17. Внаслідок цього у відповідності до пунктів 5.18, 5.19 кредит відповідача 28 квітня 2021 року переведено позивачем у іншу форму, «на вимогу», та за допомогою мобільного додатку на його адресу направлено повідомлення «пуш», як вимога про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій.

За наведених обставин банк просив стягнути з відповідача за договором загальний розмір заборгованості, яка утворилася станом на 14 вересня 2021 року, та становить 77 809 грн 26 коп., у вигляді загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

У вересні 2023 року відповідачем, який діяв через свою представницю, надані письмові пояснення стосовно пред`явленого до нього позову, де ними зазначено про відсутність дати укладення, узгодження та підписання ОСОБА_1 , як позичальником, загальних умов випуску і обслуговування платіжних карток, порядку внесення змін до договору, умов і правила обслуговування фізичних осіб АТ «Універсал банк» при надання банківських послуг щодо карткових продуктів. Отже, банком не доведено, що договір приєднання розроблений банком належним чином доведений позичальнику та є йому зрозумілим, а також, що на час укладення кредитного договору діяли саме ці умови, а не інші. Натомість, в підписаній ним анкеті - заяві процентна ставка не зазначена та в ній відсутні інші умови договору. Тому вважали, що позивач має право вимагати лише повернення фактично отриманих позичальником сум кредитних коштів, розмір яких повинен визначатися за лімітом по платіжній карті, який становить 55 000 грн. Оскільки відповідачем фактично повернуто банку коштів на суму 85 554 грн 57 коп., решту з яких неправомірно списано на погашення відсотків, вважали, що у ОСОБА_1 кредитна заборгованість перед банком відсутня.

У відповіді на пояснення відповідача ОСОБА_1 , позивач вважав його доводи необґрунтованими, виходячи з того, що укладений ними договір є обов`язковим для виконання. Умови кредитування банком належним чином узгоджені з позичальником, оскільки їх примірники отримані останнім у мобільному додатку, та після їх отримання відповідач не виловив свою незгоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицями обчислення вартості кредиту, так як особисто не звертався до банку, а отже погодився з ними.

Зазначав про те, що пропозиція укласти електронний договір може бути зроблена лише шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції в мережі Інтернет або у інших інформаційно-телекомунікаційних системах у відповідності до положень Закону України «Про електронну комерцію». Тому умови такого договору узгоджуються позичальником шляхом використання електронного цифрового підпису, а саме згенерованої ключової пари в мобільному додатку його смартфону. У підписаній анкеті-заяві позичальником визнано, що електронний цифровий підпис є аналогом його власноручного підпису, накладення яких має рівнозначні юридичні наслідки. Отже, без погодження відповідачем у мобільному додатку Умов і правил надання банківських послуг у застосунку «Monobank», у нього не було технічної можливості перейти у головне меню застосунку та проводити будь-які операції. В той же час виписка з карткового рахунку свідчить про використання позичальником кредитних коштів, що свідчить про погодження ним умов у мобільному застосунку.

Посилався на те, що позичальником повністю використаний кредитний ліміт 43 600 грн та його баланс складає -34 209 грн 26 коп., що в цілому є сумою кредитної заборгованості в розмірі 77 809 грн 26 коп., яка розрахована із застосування базової та збільшеної для прострочених зобов`язань процентної ставки.

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 25 січня 2024 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено, постановлено про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 77 809 грн 26 коп. Розподілено судові витрати.

При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду встановлено неналежне виконання своїх зобов`язань позичальником, внаслідок чого утворилася кредитна заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банка.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 , діючи через свою представницю, подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилався на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просив його скасувати в частині стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 34 209 грн 26 коп. та ухвалити в цій частині нове рішення.

Посилалися на ті обставини, що подана ОСОБА_1 анкета-заява, в якій він просив відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт підписана власноручно. Проте інші невід`ємні частини кредитного договору, як Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту та Таблиця обчислення вартості кредиту, позичальником не підписані, а кредитором на підтвердження їх узгодження з відповідачем не надано доказів накладення ним на ці документи електронного цифрового підпису або одноразового ідентифікатора. Також заперечили стосовно можливості вважати паспорт споживчого кредиту таким, що узгоджує умови кредитування. Тому у банка не було підстав для нарахування процентів на отримані в якості кредитного ліміту кошти, з огляду на умови, викладені у власноруч підписаній позичальником анкеті-заяві. Враховуючи те, що частина коштів, що сплачувалася відповідачем на погашення кредиту, неправомірно спрямовувалася позивачем на погашення процентів та інших платежів, то пред`явлена до стягнення сума боргу безпідставно збільшена кредитором на суму неправомірно нарахованих ним процентів в розмірі 34 209 грн 26 коп.

Посилалися на відповідну судову практику.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитом в іншій частині відповідачем та позивачем не оскаржено.

Відзиву на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» не подано.

Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 3 та 23 квітня 2024 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 серпня 2019 року ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання до надання АТ «Універсал Банк» банківських послуг, а саме оформлення кредиту із встановленням кредитного ліміту на суму зазначену в мобільному додатку (а.с.6).

У анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 згодний з тим, що дана заява разом з умовами і правилами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, складає договір про надання банківських послуг укладання якого він підтверджує та зобов`язується виконувати його умови. Відповідачем підтверджено, що він ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вказаних документів, що складають договір, які йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Зазначив про розуміння права банка змінювати кредитний ліміт, про що він буде повідомлений у мобільному додатку. Також позичальником засвідчено генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яку він буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису задля засвідчення його дій згідно з договором, та підтверджує, що удосконалений електронний підпис є аналогом його власноручного підпису (а.с.6).

Тому банком до позовної заяви долучено витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank яка набула чинності з 27 вересня 2017 року (а.с.7-18), тарифи та паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» (а.с.19-21).

В той же час надані банком документи, які є складовою договору про надання банківських послуг, не містять ні особистого підпису відповідача, ні їх підписання у іншій спосіб у спеціальному мобільному додатку, який можна було б ідентифікувати, як узгодження з позичальником умов кредитування.

Натомість позивачем надано до матеріалів справи заяви позичальника із наявною формою підтвердження електронного документу, що свідчить про його підписання за заявами №20.30. від 28 грудня 2019 року на отримання послуги «Розстрочка» на строк 4 місяці з фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік (а.с.95, 98); №20.30.000034350 від 17 серпня 2019 року на отримання послуги розстрочка на строк 3 місяці з фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік (а.с.99, 102); та №20.30. від 18 лютого 2020 року на отримання послуги «Транзакція в розстрочку» на строк 12 місяців з фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік (а.с.103, 106).

За змістом довідок щодо кредитного ліміту за карткою ОСОБА_1 , виданої терміном дії до липня 2024 року, встановлений ліміт не мав постійного розміру та постійно змінювався наступним чином: станом на 14 серпня 2019 року 0 10 год 15 хв його встановлено у розмірі 15 000 грн; 5 листопада 2019 року 0 15 год 40 хв підвищений до 55 000 грн; 14 квітня 2020 року о 15 год 15 хв знижено до 49 800 грн; 27 квітня 2020 року о 13 год 26 хв знижено до 43 600 грн (а.с.93, 94).

За таких обставин, договір кредитування, що укладався між сторонами та повинен складатися із узгоджених та підписаних Анкети-заяви позичальника до Договору про надання банківських послуг, тарифів, умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» та паспорту споживчого кредитування, підписаний позичальником ОСОБА_1 лише в частині анкети заяви за допомогою власноручного підпису та заяв клієнта на отримання конкретних банківських кредитів з узгодженою фіксованою процентною ставкою 0,00001 % на рік за допомогою удосконаленого електронного підпису.

Інші процентні ставки або можливість збільшення її розміру для простроченої заборгованості з позичальником не узгоджувалась та будь-яких заяв або довідок не підписувалося. З іншими можливими умовами кредитування позивач лише ознайомив позичальника шляхом надсилання йому відповідних умов і правил, тарифів та паспортів споживчих кредитів у мобільний додаток.

Відповідно до частини 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору приєднання, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозуміли усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші.

Відтак, положеннями статей 633, 634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений.

Вважаючи, що такі умови між банком та позичальником узгоджені, банком до матеріалів справи наданий розрахунок, який свідчить про те, що позивачем, починаючи з 18 лютого 2020 року розрахована заборгованість із застосування ним, як кредитором, з цього дня та по 31 серпня 2020 року процентної ставки в розмірі 38,4 % річних, а в подальшому, починаючи з 1 вересня 2020 року та по 14 вересня 2021 року із застосуванням процентної ставки 37,2 % (а.с.5).

Між тим, у заяві позичальника від 14 серпня 2019 року відсоткова ставка не зазначена, а в заявах від 17 серпня та 28 грудня 2019 року, а також від 18 лютого 2020 року узгоджено фіксована процентна ставка в 0,00001 % на рік ( а.с.95, 99, 103).

За таких обставин, доводи відповідача про відсутність доказів щодо погодження ним, як позичальником, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, не відповідає матеріалам справи.

В той же час твердження ОСОБА_1 є доведеними в частині відсутності його погодження на застосування базової (поточної) процентної ставки в розмірі 3,2% на місяць (38,4% на рік), внаслідок підписання ним заяв на отримання кредитних продуктів за фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік.

Так, частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до частини 1 статті 1056? ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Отже, нараховуючи за користування кредитними коштами процентну ставку, банк діяв за погодженням з позичальником, але не застосував її узгодженого розміру 0,00001%, внаслідок чого включив її сплату за рахунок тіла кредиту, що в цілому суттєво вплинуло на розмір кредитної заборгованості, яка пред`явлена кредитором до стягнення з позичальника.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку станом на 14 вересня 2021 року заборгованість за відсотками за користування кредитом становить 15 484 грн 81 коп., яка розрахована із урахуванням процентної ставки 3,1 % на місяць (37,2% річних) та 3,2% на місяць (34,8% річних). При цьому сума нарахованих відсотків за користування кредитом згідно виписки з карткового рахунку становить 14 380 грн 18 коп., а зазначений банком розмір нарахованих процентів 34 209 грн 26 коп., який оспорений відповідачем та є від`ємним значенням залишку після операції станом на 30 грудня 2020 року (а.с.88-91).

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суму нарахованих процентів за користування кредитом слід вираховувати за ставкою 0,00001% на рік та яка становитиме з визначеного банком кредитного ліміту станом на 14 вересня 2021 року як заборгованості за тілом кредиту, та становить 00 грн 44 коп.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми заборгованості, за тілом кредиту зазначеної банком у сумі 43 600 грн та визнаної позичальником сторонами у справі не оскаржено, та не є предметом апеляційного перегляду.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України слід змінити, зазначивши про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з позичальника на користь банку заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 00 грн 44коп., та загальної заборгованості за кредитом в сумі 43 600 грн 44 коп. і 1 270 грн 87 коп. судового збору.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, так як зводяться до переоцінки доказів та обставин справи, які належним чином встановлені та досліджені судом першої інстанції, а тому не впливають на обґрунтованість його висновків.

Також у відповідності до положень статті 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Тому, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги, з АТ «Універсал Банк» на користь відповідача ОСОБА_1 слід стягнути 1 497 грн 01 коп. судових витрат за перегляд рішення суду в апеляційної інстанції.

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 25 січня 2024 року в частині розміру стягнутих процентів, загальної суми кредитної заборгованості та стягнутих судових витрат змінити, та задовольнити вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» частково.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» з ОСОБА_1 кредитну заборгованість в загальному розмірі 43 600 грн 44 коп., з якої: 43 600 грн боргу за тілом кредиту та 00 грн 44 коп. заборгованості за процентами.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» з ОСОБА_1 1 270 грн 87 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 1 497 грн 01 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді О. В. Локтіонова

В. В. Коломієць