12.09.2024
Справа №642/5174/23
Провадження №2-п/642/30/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Грінчук О.П.,

за участю секретаря Шрамко Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Герасименя О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток у праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23.04.2024 (повний текст від 01.05.2024) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток у праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування.

В обгрунтування заяви зазначила, що про розгляд справи вона не була обізнана, судові виклики не отримувала, оскільки за місцем реєстрації вона не проживає, а фактично мешкає в АДРЕСА_1 . Внаслідок цього вона була позбавлена надати свої пояснення та заперечення проти позову. Крім того, щодо незгоди з позовними вимогами вказала, що докази та заперечення будуть нею подані під час нового судового розгляду та зазначила, що спірна квартира придбана за кредитні кошти, які вона досі виплачує.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги заяви підтримав та просив задовольнити. Також послався на самостійне продовження сплати відповідачем платежів по кредиту після смерті чоловіка.

На запитання суду щодо надання доказів підтвердження його заперечень представник вказав, що такі докази та відповідні клопотання про витребування будуть заявлені під час нового розгляду справи.

Представник позивача проти заяви про перегляд заочного рішення заперечував, вказавши, що такі дії відповідача спрямовані на затягування строків набрання рішенням суду законної сили. Крім того, зазначив, що третя особа (дочка відповідача) отримувала судову повістку та була обізнана про розгляд справи в суді, а також і третя особа, і сама відповідач отримували смс-повістки, що підтверджується матеріалами справи.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як наголосив Верховний Сул України у Листі віл 01.05.2007 року про «Практику ухвалення та перегляду сулами заочних рішень у цивільних справах» суд до постановлення ухвали про заочний розгляд справи обов`язково повинен перевірити факт повідомлення відповідача належним чином про час і місце судового засідання. Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи повинно проводитися відповідно до вимог статей 74 - 76 ЦПК (в новій редакції - ст.128-130 ЦПК України). При цьому в матеріалах справи повинні бути належні докази такого повідомлення. Якщо відповідні докази відсутні, то відповідач не може вважатися повідомленим належним чином, і підстав для заочного розгляду справи не існує.

Висновками ВС у постанові №990/270/23 від 01.02.2024 в п. 28 визначено, що поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Так, ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.10.2023 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток у праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Відповідачу встановлено 15 строк з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 47 том 1)

Ухвалою суду від 20.02.2024 залучено до участі у справі за вказаним позовом Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» () в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. (а.с. 215 том 1)

Ухвалою суду від 21.03.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. (а.с. 232 том 1).

23.04.2024 судом ухвалено заочне рішення. (а.с. 257-259 том 1)

Ухвалюючи заочне рішення у справі судом враховано те, що всі процесуальні документи та судові повістки надсилались відповідачу за адресою її зареєстрованого місця проживання, яким, згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №410663 від 18.01.2024 є АДРЕСА_2 . (а.с. 100 том 1)

Посилання представника відповідача на те, що відповідач фактично мешкає за іншою адресою, а саме АДРЕСА_1 , не підтверджується жодними доказами. При цьому, копія ухвали суду про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без руху була направлена відповідачу за вказаною нею адресою фактичного місця проживання, однак відправлення повернулось до суду не отриманим. (а.с. 32 том 2)

Також з витребуваних судом документів, а саме спадкової справи №34/2022, яку було заведено після смерті ОСОБА_5 , судом встановлено номер мобільного телефону відповідача ОСОБА_2 , на який судом також здійснювалось надсилання смс-повідомлень відповідачу про судові засідання, які були доставлені адресату. Окрім цього, з матеріалів спадкової справи також вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є саме АДРЕСА_2 . (а.с. 129 том 1 зі зворотної сторони, а.с. 237, 248 том 1)

Крім того, відповідач викликалась в судові засідання в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. (а.с. 61, 95, 104, 113, 220, 226, 239, 250 том 1)

Таким чином, суд вважає, що відповідач була обізнана про розгляд справи в суді та викликалась в судові засідання належним чином згідно норм чинного законодавства, а причини неявки та неподання відзиву на позов є неповажними.

Що стосується заперечень відповідача проти позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідач в заяві про перегляд заочного рішення послалась на те, що після смерті чоловіка вона продовжує вносити платежі за кредитом, отриманим на придбання спірної квартири.

Частиною 7 ст. 285 ЦПК України передбачено, що до заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Всупереч зазначеному, відповідачем та її представником не надано жодного доказу про сплату платежів по кредиту після смерті чоловіка. Адвокатом, в свою чергу, жодного адвокатського запиту до АТ КБ «Приватбанк» не зроблено.

Посилання представника на те, що такі докази будуть надані під час нового розгляду справи суд не бере до уваги, оскільки згідно норм ст.ст. 285, 287, 288 ЦПК України, суд при вирішенні питання про наявність підстав чи відсутність підстав для скасування заочного рішення суду повинен дійти висновку про те, що докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В той час, жодних доказів, які, на думку відповідача та її представника мають істотне значення для вирішення справи, суду не надано.

Скасування заочного рішення можливе за умови одночасної наявності обставин, зазначених в ст. 288 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 14, 44, 260, 287, 288 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду - відмовити.

Відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 12.09.2024.

Головуючий