Справа № 461/2697/23 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/3537/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_1

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: П`ята Львівська державна нотаріальна контора, Львівська міська рада, про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, договору купівлі-продажу квартири, визначення додаткового строку на прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Ситник С.О., звернувся до суду з позовом, в якому просив: скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 07.12.2020 року державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про успадкування ним майна після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: квартири АДРЕСА_1 ; скасувати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 05.02.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л., та запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_4 на вказану квартиру. Окрім того, просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_3 є двоюрідним племінником ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Чернівці та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Вимоги обґрунтовував тим, що він є двоюрідним племінником ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Чернівці та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За заявою ОСОБА_6 , яка до 2008 року була дружиною померлого ОСОБА_5 , державним нотаріусом П`ятої державної нотаріальної контори Кіріловою Т.В. було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_5 .

Позивач зазначив, що його батько ОСОБА_7 звертався до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті свого двоюрідного брата ОСОБА_5 , однак, ІНФОРМАЦІЯ_5 він також помер.

Стверджував, що квартирою АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності померлому ОСОБА_5 , незаконно, шахрайським способом, заволодів ОСОБА_1 , який в подальшому відчужив квартиру ОСОБА_4 .

Вважає, що ОСОБА_1 успадкував квартиру після смерті ОСОБА_5 незаконно, а в подальшому неправомірно її відчужив, тому свідоцтво про право на спадщину та договір купівлі-продажу квартири підлягають скасуванню, а його (позивача) права, як законного спадкоємця майна після смерті дядька, - захисту судом. Просив позов задовольнити.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_3 , просить його скасувати частково, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме: визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Наголошує, що його батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , звернувся до суду із заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті свого двоюрідного брата ОСОБА_5 і просив визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви у зв`язку із встановленням тієї обставини, що ОСОБА_8 , яку він вважав дочкою спадкодавця, не є його дочкою.

Зазначає, що прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_5 займався його (позивача) батько, тому, він (позивач) не звертався із заявою про прийняття спадщини та не цікавився, як проходить процедура прийняття спадщини батьком.

Додає, що після смерті батька він дізнався, що його батько не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки позовну заяву про визначення додаткового строку на прийняття спадщини було залишено без розгляду через несплату судового збору, і чи було відомо батькові про таке рішення суду, позивачу невідомо.

На переконання позивача, відповідач ОСОБА_1 успадкував квартиру у АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_5 незаконно, на підставі незаконного рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 24.09.2020 року у справі №447/1842/20 про встановлення факту, що має юридичне значення, та незаконно в подальшому відчужив вказану квартиру на користь ОСОБА_4 .

Відтак, вважає, що видане на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на майно після смерті ОСОБА_5 , а також договір купівлі-продажу вказаної квартири підлягають скасуванню, а права позивача, як законного спадкоємця майна після смерті дядька ОСОБА_5 , мають бути захищені судом.

З урахуванням того, що на момент розгляду даної справи не було розглянуто апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 24.09.2020 року у справі №447/1842/20, яким було встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_5 , то позивач погоджується з рішенням Галицького районного суду м. Львова в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування свідоцтва про право на спадщину та скасування договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_1 , дані позовні вимоги були заявлені передчасно. Також зазначає, що на даний час відпала необхідність у заявленій вимозі в частині встановлення юридичного факту, що він ( ОСОБА_3 ) являється двоюрідним племінником ОСОБА_5 , тому рішення в цій частині також не оскаржується.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони відповідача ОСОБА_1 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Згідно частин першої, другої статі 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (пункт 1 частини першої статті 374, стаття 375 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , його батьками є: батьком ОСОБА_7 , а матір`ю ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Похованням ОСОБА_5 займалась ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією дозволу на видачу трупа та свідоцтва на поховання.

За заявою ОСОБА_6 , державним нотаріусом П`ятої державної нотаріальної контори Кіріловою Т.В. відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_5 .

Як вбачається з копії спадкової справи, ОСОБА_8 зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Окрім того, ОСОБА_8 зверталась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_5 , однак, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12.03.2023 року у справі №461/2214/19 заяву ОСОБА_8 залишено без розгляду.

У квітні 2020 року ОСОБА_7 звертався до суду з позовом до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , однак, ухвалою суду від 03.09.2020 року у справі №461/3447/20 матеріали позовної заяви повернуто позивачу.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 24.09.2020 року у справі №447/1842/20 встановлено факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.12.2020 року державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

05.02.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з позовом про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, договору купівлі-продажу квартири, визначення додаткового строку на прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач ОСОБА_1 успадкував квартиру у АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_5 незаконно, на підставі незаконного рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 24.09.2020 року у справі №447/1842/20 та незаконно в подальшому відчужив вказану квартиру на користь ОСОБА_4 .

Оскільки вся родина вважала, що в дійсності ОСОБА_8 є дочкою померлого ОСОБА_5 , відповідно ні позивач, ні його батько не звертались із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , так як вважали, що цілком законно та справедливо спадщину має отримати дочка померлого. Зважаючи на те, що ОСОБА_8 так і не успадкувала майна померлого ОСОБА_5 , вважає, що саме він (позивач) є законним спадкоємцем майна померлого.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України та враховуючи, що рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем лише в частині відмови у задоволенні його позовної вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно, в іншій частині, судове рішення судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно положень ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду із позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до приписів ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах від 11.07.2018 року у справі №381/4482/16-ц, провадження №61-12844св18, від 11.11.2020 року у справі №750/262/20, провадження №61-14038св20, Верховний Суд виклав висновки про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані із тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Водночас, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи спори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди мають враховувати, що прийняття спадщини є правом спадкоємця, і залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини потрібними є волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Підставою для визначення судом додаткового строку для подання заяви є виключно наявність поважних причин, тобто таких, які безумовно унеможливлювали вчинення особою дій по прийняттю спадщини. Такі причини та обставини мають існувати об`єктивно, тобто, незалежно від особистих уявлень спадкоємця чи сприйняття ним певних фактів. Встановлений законом шестимісячний строк є цілком розумним та достатнім для вчинення спадкоємцем юридично значимих дій щодо прийняття спадщини, а тому причини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення дій щодо прийняття спадщини, мають існувати протягом усього цього строку, або принаймні, протягом його істотної частини, з такими наслідками, щоб протягом решти строку спадкоємець об`єктивно не мав змоги реалізувати своє право на прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна першорядно стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини і до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

З матеріалів справи встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно, позивач ОСОБА_3 мав довести суду, що протягом всього шестимісячного строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , чи протягом істотної частини даного строку існували причини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення позивачем дій щодо прийняття спадщини.

У позові ОСОБА_3 посилається на те, що є двоюрідним племінником ОСОБА_5 та вважав, що єдиною спадкоємицею ОСОБА_5 була його дочка ОСОБА_8 . Проте, дізнавшись, що спадкоємцем майна померлого ОСОБА_5 є відповідач ОСОБА_1 , який, за твердженням позивача, незаконно набув такого права, вважає, що він має право на спадкування за законом в порядку п`ятої черги.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення).

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що лише за відсутності спадкоємців попередньої черги спадкоємці наступної отримують право на спадкування.

Враховуючи вищезазначене й той факт, що спадкоємцем майна ОСОБА_5 є його син ОСОБА_10 , як спадкоємець першої черги за законом, що стверджується рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 24.09.2020 року у справі №447/1842/20, і 07.12.2020 року державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, підстав для висновку про порушення прав позивача, який вважає себе спадкоємцем наступних черг, немає.

Окрім того, з позовом до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 звернувся лише у квітні 2023 року, при цьому, не вказав про існування обставин щодо неможливості звернення до нотаріуса протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Щодо решти строку, визначеного законом для прийняття спадщини, позивач не надав суду доказів про наявність будь-яких поважних причин, які б унеможливлювали його звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Окрім того, суд першої інстанції правильно зауважив, що ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності родинних зв`язків з ОСОБА_5 , з якими пов`язано право на спадкування за законом.

Оскільки судове рішення в частині відмови щодо встановлення факту родинних відносин ОСОБА_3 з ОСОБА_5 позивачем не оскаржується, колегія суддів доходить висновку, що без встановлення такого факту, що є наслідком віднесення позивача до відповідної черги спадкоємців за законом, відсутні правові підстави для визнання його спадкоємцем п`ятої черги щодо майна спадкодавця.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не вказують на наявність визначених процесуальним законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній позивачем частині, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 19 квітня 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич