Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1082/24
Провадження № 2/376/672/2024
У Х В А Л А

про направлення справи за підсудністю

"10" квітня 2024 р. Суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання угоди укладеною,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернувся до Сквирського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання угоди укладеною.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Сквирським районним судом Київської області та підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Зі змісту ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вбачаться що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Нормою ч. 1 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Виняток з даного правила становить альтернативна підсудність (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно ч. 15 ст. 28 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

При зверненні до суду з позовом позивачем зазначено місце проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання відповідача ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

З відповіді Єдиного державного демографічного реєстру № 536346 від 10.04.2024 р., місце проживання відповідача ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_1 .

З відповіді Єдиного державного демографічного реєстру № 536379 від 10.04.2024 р., щодо місця проживання відповідача ОСОБА_3 відомості відсутні.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Так, з заявлених вимог позивача та приєднаних до позову документів (доказів) вбачається, що предметом спору є житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_3 .

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що спір пов`язаний з договором дарування житлового будинку, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , суд дійшов висновку, що даний спір є таким, що виник «з приводу нерухомого майна», а тому має вирішуватись судом за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна за правилами виключної підсудності, визначеній ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Також, як вбачається з матеріалів позову та встановлено судом, позивач не посилається на жодну норму та не зазначає на докази щодо підсудності справи саме Сквирському районному суду Київської області.

Відтак, виходячи з того, що спір виник з приводу нерухомого майна, для якого цивільним процесуальним законом встановлено виключну підсудність, суд приходить до висновку, що справа підлягає розгляду згідно положень ст.. 30 ЦПК України за місцезнаходженням нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено обставин, які б давали можливість розгляду даної справи саме Сквирським районним судом Київської області, оскільки дана справа за правилами виключної підсудності підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Отже, підстав для застосування положень ст. 28 ЦПК України не вбачається.

Таким чином, встановлено, що при подачі позову до суду порушені правила виключної підсудності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст. 378 ЦПК України).

З огляду на те, що Сквирський районний суд Київської області у даному випадку не є судом встановленим законом, оскільки спір у даній справі стосується нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , суд дійшов висновку, що справа підлягає направленню за територіальною підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Керуючись ст.ст.27,30,31,32,258,259,260,261 ЦПК України,

постановив:

Цивільну справу № 376/1082/24, провадження 2/376/672/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання угоди укладеною, - передати за територіальною підсудністю на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (вул. Волонтерська, 7, м. Біла Церква, Київська область, 09113, E-mail:.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя І.Г. Батовріна