Справа № 536/417/24
Провадження № 2-п/536/13/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О. ,

за участю секретаря судового засідання - Коваль В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кременчуці заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 26.06.2024 року по справі № 536/417/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заява обґрунтована зокрема тим, що 26.06.2024 р. заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області по справі № 536/417/24 позов задоволено та стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість за Кредитним договором № 9151493 від 30.12.2022 року, в сумі: 17 495,50 грн. та 2 422,40 грн. судового збору.

Вважає, що вищевказане заочне рішення про стягнення з мене суми боргу має бути переглянуте та скасоване з огляду на наступне.

Про наявність заочного рішення Відповідач дізнався випадково, а саме заочне рішення отримано Відповідачем через представника в електронному кабінеті ЕСІТС 22.07.2024 р., про що в матеріалах справи є відмітка.

Як вбачається з рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.06.2024 р. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України).

При цьому Відповідач не отримував судову повістку на 26.06.2024 р., не знав про наявність судової справ та не мав можливість подати до суду відзив.

Натомість судом прийнято рішення за відсутності Відповідача та відсутності відомостей про отримання Відповідачем виклику до суду. Не здійснювалось також відкладення судового засідання у зв`язку з неявкою Відповідача, як і не здійснювався виклик Відповідача шляхом публікації виклику на порталі «Судова влада».

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Копію позовної заяви Відповідач не отримував, як і не отримував виклики до суду, що позбавило його можливості приймати участь в судовому засіданні. Необхідність перегляду заочного рішення також викликана і тим, що відсутність Відповідача при розгляді справи призвела до порушення принципу змагальності сторін, визначеного ст. 12 ЦПК України.

Змагальність сторін полягає в наданні можливості сторонам доведення обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позбавивши Відповідача можливості надати відзив та відповідні докази судом не враховано наступне.

Кредитний договір, за твердженням Позивача, укладено в електронній формі, проте ні кредитний договір, ні паспорт кредиту не містять одноразового електронного ідентифікатора підпису Відповідача, що свідчить про необхідність дослідження оригіналів наданих Позивачем доказів.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд, що зазначено в Постанові ВП ВС від 28.03.2018 р. по справі № 444/9519/12 та Постанові ВП ВС від 05.04.2023 р. по справі № 910/4518/16.

Наданий Позивачем Розрахунок не є належним та допустимим доказом розміру заборгованості, оскільки розрахунок відсотків за користування кредитом зроблено третьою особою поза межами строку дії кредитного договору.

З огляду на правовідносини, що виникли між Позивачем та Відповідачем вбачається, що кредитор при наданні позики діяв всупереч ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», яка забороняє включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Згідно ж ч. 2 цієї статті умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 19 серпня 2020 року у справі № 641/11984/15-ц та по справі № 766/8096/20 від 07.04.2021 р.

На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким:

- поновити пропущений строк та переглянути вказане заочне рішення .

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви про перегляд заочного рішення, приходить такого висновку:

На підставі ст. 287 ЦПК України, суд своєю ухвалою може залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Також, ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, ч. 2 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Також, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка ратифікована Верховною Радою України відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та є частиною національного законодавства України, зазначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частина 1 ст. 3 ЦПК України встановлює, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а ч. 2 ст. 3 ЦПК України в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року чітко вказує на те, що якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

До всього цього, ч. 4 ст. 10 ЦПК України прямо зазначає, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Тобто, у випадках наявності суперечностей між Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та нормами ЦПК України, застосуванню підлягає саме Конвенція, зокрема щодо права доступу до суду, справедливості судового розгляду, рівності сторін, а також надання сторонам всіх можливостей надати докази з метою повного, об`єктивного та всебічного дослідження обставин справи з метою ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення. Так, Європейський Суд з прав людини вказав на те, що хоча проблему відносно тлумачення національного законодавства мають вирішувати передусім національні органи влади, зокрема суди, завдання Суду полягає в тому, щоб з`ясувати, чи не суперечить результат такого тлумачення положенням Конвенції (див. рішення у справі «Кушоґлу проти Болгарії» («Kushoglu v. Bulgaria») (заява № 48191/99) від 10 травня 2007 року, п. 50).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач не з`являвся в судове засідання та не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, поштові повідомлення щодо вручення/невручення відповідачу судових викликів або отримання ухвали про відкриття провадження з додатками відсутні та кореспонденція поверталася до суду у зв`язку з відсутністю адресата.

Також, суд вважає, що в заяві про перегляд заочного рішення наведено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в той час, відповідно до ч.5 ст. 263 ЦПК України - обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, оскільки відповідач по справі не скористалася своїми процесуальними правами внаслідок відсутності його участі в судовому засіданні, тому суд не знаходить підстав для відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, а тому вважає за необхідне скасувати заочне рішення суду, призначивши справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 258-261, 284-287 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 26.06.2024 року по справі № 536/417/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.06.2024 року по справі № 536/417/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати.

Призначити судове засідання в приміщенні Кременчуцького районного суду Полтавської області.

Повідомити сторін по справі про час та місце розгляду справи.

Роз`яснити всім учасникам справи наступне:

Відповідно до ст. 191 ЦПК України, відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відзив подається протягом 15 днів із дня даної ухвали.

Відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України, копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами

Відповідно до ст.179 ЦПК України, позивач має право подати відповідь на відзив протягом 5 днів з дня отримання відзиву відповідача.

Згідно з ч.3 ст.179 ЦПК України, копія відповіді на відзив та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

Відповідно до ст.180 ЦПК України, відповідач має право подати заперечення на відповідь на відзив протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Згідно з ч.3 ст. 180 ЦПК України, копія заперечення на відповідь на відзив та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечення на відповідь на відзив до суду.

Відповідно до вимог ст.83 ЦПК України, відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву .

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до вимог ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання.

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Учасники справи можуть отримати інформацію на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, щодо справи, що розглядається за наступною веб-адресою сторінки: http://km.pl.court.gov.ua/fair/

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. О. Колотієвський