У Х В А Л А

"19" листопада 2024 р. Справа № 596/1899/24

Провадження № 2/596/580/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Кузик М.Я.,

розглянувши заяву адвоката Авдєєнко Владислава Валерійовича про відвід судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє представник позивача адвокат Авдєєнко Владислав Валерійович до Гусятинського селищного голови про визнання протиправним та скасування розпорядження Гусятинського селищного голови, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2024 через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява адвоката Авдєєнко В.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 до Гусятинського селищного голови Карпа Степана Олексійовича про визнання протиправним та скасування розпорядження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024 справу № 596/1199/24 розподілено для розгляду судді Лисюк І.О..

Ухвалою судді від 15.11.2024 відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження.

Призначено справу до судового розгляду по суті на 10 грудня 2024 року на 10 годину в приміщенні залу засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області, про що повідомлено учасників справи.

09.03.2023 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Авдєєнко В.В. про відвід судді Лисюк І.О. в обґрунтування заяви про відвід посилається на те, що предметом оскарження у справі є розпорядження Гусятинського селищного голови Карпо С.А №122-од від 14.10.24, у відповідності до якого на виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 16.10.20. по справі №596/1219/18, рішення Чортківського районного суду від 21.12.22 по спрйві №596/643/22, постанови Тернопільського апеляційного суду від 30.03.23 по справі №596/643/22, постанови Тернопільського апеляційного суду від 03.04.24 по справі №596/883/23, вимоги державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.10.24 №03.1-24/11815, виконавче провадження №75490272, зобов`язано директора КНП "Гусятинська комунальна лікарня" Гусятинської селищної ради призначити позивача на посаду головного лікаря в КНП "Гусятинська комунальна лікарня" Гусятинської селищної ради; визначити посадові обов`язки та забезпечити доступ до роботи позивача на посаді головного лікаря КНП "Гусятинська комунальна лікарня" Гусятинської селищної ради (пп. 1, 2 п. 1 розпорядження).

З наведеного випливає висновок, що суд у справі зокрема вимушений буде дати оцінку законності та обґрунтованості спірного розпорядження у співставленні з вказаними вище судовими рішеннями.

Разом з тим, суддя Лисюк І.О. між іншим ухвалювала рішення від 25.01.24 по справі №596/883/23 про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про поновлення на роботі та скасування рішення Гусятинської районної ради №646 від 19.11.20, в якому висловила свої міркування на предмет спору. Зокрема, суддя Лисюк І.О. у згаданому рішенні зазначила, що рішення районної ради №646 від 19.11.20 не створює будь- яких правових наслідків та не порушує прав позивача, що підтвержується, зокрема, розпорядженнями селищного голови від 24.06.2022 року №196-ос, № 197-ос. Також суддя Лисюк І.О. у названому рішенні вказала, що рішенням Чортківського районного суду від 21.12.22 в справі №596/1219/18 визнано протиправним та скасовано розпорядження Гусятинського селищного голови №197-ос від 24.06.22 та поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді головного лікаря Гусятинської центральної районної комунальної лікарні з 18.05.18. З врахуванням викладеного, повторне поновлення позивача ОСОБА_1 на тій же посаді за умови існування невиконаного рішення суду про його поновлення не є ефективним способом захисту, виходячи з принципів обов`язковості судових рішень і правової визначеності, які серед іншого, вимагають, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Таким чином, у судді Лисюк І.О. є вже сформована думка щодо відсутності порушених прав позивача внаслідок прийняття Гусятинською районною радою рішення №646 від 19.11.20, а також щодо неможливості повторного поновлення позивача на роботі за наявності невиконаного одного із судових рішень щодо поновлення позивача на роботі.

І хоча відповідне судове рішення скасоване, наведене, на переконання сторони позивача, не виключає зміну думки судді Лисюк І.О. щодо порядку виконання вказаних судових рішень, що ставить під сумнів об`єктивність судді Лисюк І.О. під час розгляду справи №596/1889/24.

Суд приходить до наступного.

За змістом ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 1 ст.15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до приписів ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Дослідивши наведені у заяві про відвід доводи суд вважає їх необґрунтованими, формальними та такими, що не можуть бути прийняті до уваги.

Так, заявником не надано жодних доказів про наявність обставин прямої чи опосередкованої заінтересованості судді Лисюк І.О. в результаті розгляду справи та наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді, у зв`язку з чим підстав для відводу судді, передбачених статтями 36-37 ЦПК України, не вбачається.

Щодо тверджень сторони позивача про те, що при розгляді справи №596/883/23 у судді Лисюк І.О. є вже сформована думка щодо відсутності порушених прав позивача внаслідок прийняття Гусятинською районною радою рішення №646 від 19.11.20, а також щодо неможливості повторного поновлення позивача на роботі за наявності невиконаного одного із судових рішень щодо поновлення позивача на роботі, то вони не можуть слугувати підставою для відводу, оскільки незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 36 ЦПК України).

Суд вважає необхідним наголосити, що з метою перевірки законності судових рішень суду законом встановлено процедуру апеляційного та касаційного оскарження і в разі незгоди із висновками суду, відповідне судове рішення може бути оскаржене до суду вищої інстанції.

Отже, суд, за результатами розгляду заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Авдєєнко В.В. про відвід судді Лисюк Ірини Олександрівни від розгляду справи № 596/1899/24, приходить до висновку, що обставини, які викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді відсутні, наведені заявником доводи у її обґрунтування не є в розумінні процесуального закону, підставою для відводу судді.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу судді Лисюк Ірини Олександрівни від розгляду справи № 596/1899/24.

Керуючись ст.ст.36,39-41 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Авдєєнко В.В. про відвід судді Лисюк Ірини Олександрівни від участі в справі №596/1899/24 визнати необґрунтованою.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Авдєєнко В.В. про відвід судді Лисюк Ірини Олександрівни від участі в справі №596/1899/24 передати в канцелярію суду для визначення судді в порядку встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу для вирішення заяви про відвід.

Зупинити провадження в цивільній справі №596/1899/24 до вирішення заяви про відвід у встановленому законом порядку.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя: Ірина ЛИСЮК