РІШЕННЯ

Іменем України

30.04.2024 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2023 року через систему «Електронний суд» позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 штрафні санкції за період прострочення виконання зобов`язань з повернення позики з 22.06.2020 року по 23.02.2022 року у вигляді 3% річних в сумі 5 297,20 дол. США та 1 296,96 гривень, а також у вигляді інфляційних втрат в сумі 4267,37 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24.03.2020 року у цивільній справі №465/3382/19, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задоволено, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти за договорами позики в розмірі 3 087 990,61 грн., з яких: 2 737 413,00 гривень сума основного боргу, 25 807,00 гривень компенсація за користування чужими коштами, 102 547,41 гривень 3% річних та 324 771,61 грн. інфляційні втрати.

Рішення суду набрало законної сили. На виконання рішення суду у справі видано виконавчий лист.

Із змісту вказаного рішення вбачається наступне.

24.10.2017 року ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 6 900,00 доларів США та на час позики за курсом НБУ становила 183 333,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 31.10.2017 року разом із компенсацією у розмірі 700 доларів США в якості компенсації за користування чужими коштами, що еквівалентно 18 774,00 гривень.

14.11.2017 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 6 000,00 доларів США, що на час позики за курсом НБУ становила 158 880,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 20.11.2017 року, а також із компенсацією за користування чужими коштами у розмірі 27 300 гривень.

08.12.2017 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 20 000,00 доларів США, що на час позики за курсом НБУ становила 554 400,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 18.12.2017 року, а також із компенсацією 74 132,00 гривень за користування коштами.

09.01.2018 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 5 000,00 доларів США, що на час позики за курсом НБУ становила 141 000,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 15.01.2018 року, а також із компенсацією 25 000 гривень за користування коштами.

10.01.2018 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 6 000,00 доларів США, та на час позики за курсом НБУ становили 169 200,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до22.01.2018 року, а також із компенсацією 44 500,00 гривень за користування коштами.

28.02.2018 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 12 000,00 доларів США, та на час позики за курсом НБУ становили 232 280,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 03.03.2018 року, а також із компенсацією 80 000,00 гривень за користування коштами.

26.03.2018 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 18 000,00 доларів США, та на час позики за курсом НБУ становили 476 680,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 29.03.2018 року, а також із компенсацією 30 000,00 гривень за користування коштами.

29.05.2018 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 28 500,00 доларів США, та на час позики за курсом НБУ становили 744990 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 10.06.2018 року.

05.05.2019 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 3 000,00 доларів США, що на час позики за курсом НБУ становили 76 650,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 07.05.2019 року.

Відповідач частково повернув кошти, як зобов`язання компенсації коштів боржника згідно умов викладених у розписках, а саме: 08.12.2018 року 3 000,00 доларів США, що становить 83 710,00 гривень, 28.12.2018 року 3 000,00 доларів США, що становить 82 350,00 гривень та 25.03.2019 року 4 000,00 доларів США, що становить 107 840,00 гривень.

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Франківського районного суду м.Львова про стягнення основної суми боргу, відсотків за користування коштами, а також 3% річних та інфляційні втрати за період з 31.10.2017 року по 11.06.2019 року.

Окрім того, оскільки ОСОБА_2 не виконано зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду, з виконання якого відкрито виконавче провадження, боржник ухиляється від виконання зобов`язання, права стягувача ОСОБА_1 залишаються порушеними, ухвалою суду від 20.03.2020 року ОСОБА_2 оголошено в розшук.

Станом на момент подання до суду цього позову рішення по справі 465/3382/19 не виконано, основна заборгованість за договором позики в розмірі 105400,00 доларів США та 25 806,00 гривень як компенсація за користування чужими коштами ОСОБА_2 не сплачена.

Відтак, сума, яка підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних за період з 22.06.2020 року по 23.02.2022 року складає 5297,20 доларів США та 1296,96 гривень.

Оскільки, згідно договорів позики, які укладені між позивачем та відповідачем, такі визначили суму компенсації за користування чужими коштами в гривневому еквіваленті, тому ОСОБА_1 має право на стягнення з відповідача й інфляційних втрат.

А тому, позивачем заявляються до стягнення інфляційні втрати за період з 22.06.2020 року по 23.02.2022 року на заборгованість в розмірі 25 806,00 гривень. Відтак, інфляційні нарахування з 22.06.2020 року по 23.02.2022 року складають 4267,37 грн.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і був вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. від 04.07.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі №465/4759/23

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. від 17.08.2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. від розгляду цивільної справи №465/4759/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій відмовлено.

Самовідвід судді Кузь В.Я. у розгляді цивільної справи №465/4759/23 задоволено.

Матеріали цивільної справи №465/4759/23 передані до загальної канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2023 року головуючим суддею визначено Мартьянову С.М.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Мартьянової С.М. від 25.08.2023 року прийнято до свого провадження та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Мартьянової С.М. від 23.11.2023 року в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій відмовлено.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Мартьянової С.М. від 19.01.2024 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Від позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі. Позовну заяву підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Від представника відповідача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Позов в повному обсязі не визнає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24.03.2020 року (справа №465/3382/19) позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти за договорами позики в розмірі 3087990 грн. 61 коп.,з яких: 2737413 гривень - сума основного боргу, 25807 гривень - компенсація за користування чужими коштами, 102547 гривень 41 копійку - 3% річних та 324771 гривню 61 коп. - інфляційні втрати.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір з розгляду справи у розмірі 9605 гривень.

Також, вище вказаним рішенням встановлено, що 24.10.2017 року ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 6 900,00 доларів США та на час позики за курсом НБУ становила 183 333,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 31.10.2017 року разом із компенсацією у розмірі 700 доларів США в якості компенсації за користування чужими коштами, що еквівалентно 18 774,00 гривень.

14.11.2017 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 6 000,00 доларів США, що на час позики за курсом НБУ становила 158 880,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 20.11.2017 року, а також із компенсацією за користування чужими коштами у розмірі 27 300 гривень.

08.12.2017 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 20 000,00 доларів США, що на час позики за курсом НБУ становила 554 400,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 18.12.2017 року, а також із компенсацією 74 132,00 гривень за користування коштами.

09.01.2018 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 5 000,00 доларів США, що на час позики за курсом НБУ становила 141 000,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 15.01.2018 року, а також із компенсацією 25 000 гривень за користування коштами.

10.01.2018 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 6 000,00 доларів США, та на час позики за курсом НБУ становили 169 200,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до22.01.2018 року, а також із компенсацією 44 500,00 гривень за користування коштами.

28.02.2018 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 12 000,00 доларів США, та на час позики за курсом НБУ становили 232 280,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 03.03.2018 року, а також із компенсацією 80 000,00 гривень за користування коштами.

26.03.2018 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 18 000,00 доларів США, та на час позики за курсом НБУ становили 476 680,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 29.03.2018 року, а також із компенсацією 30 000,00 гривень за користування коштами.

29.05.2018 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 28 500,00 доларів США, та на час позики за курсом НБУ становили 744990 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 10.06.2018 року.

05.05.2019 року ОСОБА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 3 000,00 доларів США, що на час позики за курсом НБУ становили 76 650,00 гривень, із зобов`язанням повернути їх до 07.05.2019 року.

Відповідач частково повернув кошти, як зобов`язання компенсації коштів боржника згідно умов викладених у розписках, а саме: 08.12.2018 року - 3000 доларів США, що становить 83710 гривень, 28.12.2018 року - 3000 доларів США, що становить 82350 гривень та 25.03.2019 року - 4000 доларів США, що становить 107840 гривень.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23.04.2024 року (справа №465/3382/19) у задоволені заяви адвокатки Рибчинської В.В., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , про скасування та перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 24.03.2020 року у цивільній справі №465/3382/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.03.2023 року (справа №465/3382/19) подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича про розшук боржника ОСОБА_2 у цивільній справі №465/3382/19 задоволено.

Оголошено розшук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Проведення розшуку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доручено ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області (м. Львів, вул. Генерала Чупринки 65).

У разі встановлення місця знаходження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича (м. Львів, вул. Скляна 11А, оф.211).

Постановою Львівського апеляційного суду від 18.02.2021 року (справа №465/3382/19) Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2020 року скасовано.

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича задоволено.

Тимчасово обмежено боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП № НОМЕР_1 , що проживає у АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа №465/3382/19, виданого 30 квітня 2020 року Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 3097 595, 61 гривень.

У відповідності до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно з ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається зі ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду від 15.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно- правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи

договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

У Постанові Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі № 344/10378/15-ц зазначено, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу».

Відтак, при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена

у договорі, а не її еквівалент у національній валюті України.

3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Вказана позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час.

17 березня 2022 року набрав чинності Закон від 15.03.2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».

Законом України від 15 березня 2022року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18.

Вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Позивачем заявляються до стягнення 3 % річних за період з 22.06.2020 року по 23.02.2022 року.

Розрахунок здійснено за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]

Відтак, сума, яка підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних за період з 22.06.2020 року по 23.02.2022 року складає 5297,20 доларів США та 1296,96 гривень.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ «Про індексацію

грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Оскільки, згідно договорів позики, які укладені між позивачем та відповідачем, такі визначили суму компенсації за користування чужими коштами в гривневому еквіваленті, тому ОСОБА_1 має право на стягнення з відповідача й інфляційних втрат.

Таким чином, позивачем заявляються до стягнення інфляційні втрати за період з 22.06.2020 року по 23.02.2022 року на заборгованість в розмірі 25 806,00 гривень.

Відтак, інфляційні нарахування з 22.06.2020 року по 23.02.2022 року складають 4267,37 грн. Індекс інфляції за весь період = 1,1653633 (липень 2020 року - 99.4%, серпень 2020 року - 99.8%, вересень 2020 року - 100.5%, жовтень 2020 року - 101%, листопад 2020 року - 101.3%, грудень 2020 року - 100.9%, січень 2021 року - 101.3%, лютий 2021 року - 101%, березень 2021 року - 101.7%, квітень 2021 року - 100.7%, травень 2021 року - 101.3%, червень 2021 року - 100.2%, липень 2021 року - 100.1%, серпень 2021 року - 99.8%, вересень 2021 року - 101.2%, жовтень 2021 року - 100.9%, листопад 2021 року - 100.8%, грудень 2021 року - 100.6%, січень 2022 року - 101.3%, лютий 2022 року - 101.6%).

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 слід задовольнити та стягнути штрафні санкції з відповідача за період з 22.06.2020 по 23.02.2022 у вигляді 3% річних в сумі 5 297,20 дол. США та 1 296,96 гривень, а також у вигляді інфляційних втрат в сумі 4267,37 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1594,20 грн.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 штрафні санкції за період прострочення виконання зобов`язань з повернення позики з 22.06.2020 року по 23.02.2022 року у вигляді 3% річних в сумі 5 297,20 дол. США та 1 296,96 гривень, а також у вигляді інфляційних втрат в сумі 4267,37 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1594 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто чотири) гривні 20 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4

Суддя Мартьянова С.М.