Провадження № 2-о/712/263/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.

при секретарі Руденко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залсі суду у місті Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в:

05 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить

Заяву обгрунтовано тим, що в період з 2016 року по 2023 рік вона проживала однією сім`єю безе реєстрації шлюбу разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне проживання супроводжувалося непередбачуваними та неконтрольованими перепадами настрою ОСОБА_2 , які проявлялися у нервозності та агресії щодо неї, одна тривалий час вона терпіла таку поведінку свого співмешканця.

Згодом ОСОБА_2 почав систематично проявляти відносно неї безпідставну агресію, цькування, висловлював погрози розправи та нецензурну лайку, психологічно тиснув та застосовував стусани і побої через будь-яку поведінку заявниці, що йому не подобалась.

На певному етапі їх спільного проживання ОСОБА_2 почав систематично вживати алкогольні напої у великій кількості та вести аморальний спосіб життя, внаслідок чого між ними виникали численні сварки.

У стані алкогольного сп`яніння приступи агресії у ОСОБА_2 ставали сильнішими, що знову призводило як до психологічного, так і до фізичного насильство стосовно заявниці.

Заявниця не завжди зверталась за допомогою до правоохоронних органів, оскільки її співмешканець він чинив на неї психологічний тиск і погрожував розправою.

Однак, 01 вересня 2016 року вона була вимушена викликати наряд патрульної поліції, адже під час чергової сварки ОСОБА_2 намагався завдати їй тілесні ушкодження та забрати її особисті речі, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю. Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 17.10.20216 року у справі № 522/18689/16-п ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Після цього конфлікту вони перестали проживати разом, але через деякий час, після вибачень та наполегливих прохань ОСОБА_2 , вони поновили стосунки.

Через деякий час після примирення поведінка ОСОБА_2 погіршилась і він знову неодноразово та через надумані приводи застосовував до заявниці психологічне й фізичне насильство, а також погрожував родичам заявниці.

Так, у серпні 2019 року заявниці стало відомо, що ОСОБА_2 телефонував її родичу та повідомляв йому про свої наміри вчинити над нею та її донькою фізичну розправу. За даним фактом її родич звернувся до органів Національної поліції України із відповідною заявою.

Дані погрози не були пустими словами і згодом стався черговий випадок умисного вчинення над нею фізичного та психологічного насилля зі сторони ОСОБА_2 .

Так, 16 вересня 2019 року за їхнім місцем проживання на той час, ОСОБА_2 наніс їй декілька ударів по обличчю, хапав за шию намагаючись придушити, викручував кінцівки та насильно переміщував її по підлозі у моменти, коли вона намагалася врятуватися.

17.09.2019 року за вказаним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 125 КК України. Під час досудового розслідування було призначено та проведено судово-медичну експертизу, за результатами якої встановлено завдання заявниці легких тілесних ушкоджень.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 березня 2020 року у справі № 761/47750/19 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП.

Після вказаного випадку вона повернулася у рідне місто, де після перенесених знущань її постійно турбували болі у голові, була присутня тривожність, відбувалося коливання тиску та боліло все тіло. Після звернення до КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» їй було встановлено діагноз - гостра реакція на стрес.

Після цього певний час заявниця та ОСОБА_2 припинили спілкування, але після його наполегливих вибачень та обіцянок поводитись адекватно знову почали проживати однією сім`єю.

Зовсім скоро після цього ОСОБА_2 знову почав вживати алкогольні напої, що дуже негативно відображалося на його поведінці та ставленні до заявниці. Спочатку він пояснював свої напади агресії у її бік впливом алкоголю, однак згодом навіть у тверезому стані чинив над нею психологічне та фізичне насилля.

Після наполегливих прохань заявниці, у вересні 2023 року ОСОБА_2 зібрав усі свої речі та залишив її квартиру.

Однак із того часу він все одно не залишає її у спокої, а саме: часто чатує її біля будинку, приїздить до місця роботи, постійно з`являється у тих місцях, де вона найчастіше перебуває (зокрема у супермаркетах біля будинку).

Крім цього, сусіди з її будинку повідомляли, що ОСОБА_2 часто сидить або ж біля під`їзду її будинку, або біля дверей її квартири.

Неодноразово траплялися випадки, коли вона не могла потрапити до себе додому, адже він не давав можливості зайти їй до квартири. У один із випадків він вистежив її біля дверей квартири та у момент, коли вона відчинила ключами двері, він силоміць штовхнув її до квартири, де наніс тілесні ушкодження.

ОСОБА_2 також тероризує її рідних та близьких. Зокрема, шляхом телефонних дзвінків та особистих зустрічей він намагається дізнатися про місце її перебування, про місце її роботи, про її плани і тому подібне. В ході таких розмов він некоректно говорить про її особу, називає її лайливими словами, вигадує неправдиві ситуації, аби принизити її у очах рідних. На зауваження її близьких щодо необхідності коректно висловлюватися щодо неї не реагує. Її мати пенсіонерка також постійно піддається його тероризуванню та вимушена терпіти моральний та психологічний тиск із боку ОСОБА_2

24 серпня 2024 року, коли вона поверталася додому приблизно о 18 годині та вже перебувала біля свого будинку за адресою АДРЕСА_1 , її зустрів ОСОБА_2 . Він був у стані алкогольного сп`яніння та поводив себе неадекватно, висловлювався нецензурно на всю вулицю, кричав та гнався за нею. Вона намагалася уникнути з ним зустрічі, однак він догнав її та почав наносити удари кулаками й долонями у область грудної клітки, по обличчю, хапав за волосся, намагався викрутити їй руки, вихопив та розбив мобільний телефон.

Після нанесених їй тілесних ушкоджень вона себе почувала дуже погано і лише 27.08.2024 року наважилася звернутися до поліції та повідомила їм про ситуацію, що склалася. Після цього, було проведено огляд судово-медичним експертом КУ «ЧОБСМЕ», згідно з висновком якого виявлені в неї забої з набряками та крововиливами пальців правої кисті, садна плеча, забій з набряком передньої поверхні грудної клітки відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На фоні всіх пережитих стресів у заявниці значно погіршився стан здоров`я, а також морально-психологічний стан: вона постійно відчуває головні болі, запаморочення, болі в спині, слабкість, безсоння, часто трапляються панічні атаки. Крім того, вона постійно перебуває в стані очікування небезпеки та не може розслабитися.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні 06 вересня 2024 року заяву підтримала.

Представник ОСОБА_1 адвокат Осадчий В.А. у судовому засідання 10 вересня 2024 року просив заяву задовольнити та видати обмежувальний припис щодо кривдника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду (ч. 2 ст. 350-5 ЦПК України).

Заслухавши заявницю та її представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд робить наступні висновки.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Положеннями частин першої, другої статті 350-6 ЦПК України встановлено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із 15 листопада 2002 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2016 року у справі 522/18689/16 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України та накладено стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт. У постанові зазначено, що 01 вересня 2016 року о 23 год. у місті Одесі він вчинив сварку, під час якої висловлювався нецензурною лайкою щодо своєї дружини ОСОБА_1 , а також намагався завдати тілесні ушкодження та забрати речі, чим завдав шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до талону-повідомлення № 44446 єдиного обліку Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області 17 серпня 2019 року громадянин ОСОБА_3 повідомив, що 15 серпня 2019 року йому зателефонував ОСОБА_2 та погрожував фізичною розправою родичам ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 .

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 березня 2020 року у справі № 761/47750/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно з якою 16 вересня 2019 року він вчинив сварку з дружиною ОСОБА_1 та спричинив їй тілесні ушкодження, чим вчинив психологічне та фізичне насильство в сім`ї.

Згідно з висновком експертного дослідження № 041-2571-2019 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 18 вересня 2019 року у ОСОБА_1 констатовано легкі тілесні ушкодження, які з її слів їй завдав співмешканець ОСОБА_2

19 вересня 2019 року у КНП «Третя черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ОСОБА_1 встановлено діагноз: «гостра реакція на стрес».

Відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку № 49010 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області, 27 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до поліції за фактом побиття її ОСОБА_2 24 серпня 2024 року приблизно о 18 год. біля її будинку.

Згідно з висновком спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 28 серпня 2024 року № 02-01/785 КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Як вбачається із матеріалів Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області, 27 серпня 2024 року заступником начальника управління-начальником слідчого відділу підполковником поліції О.Герасименком прийнято рішення не вносити вказані відомості до ЄРДР та направлено указані матеріали для подальшого розгляду.

Зазначені докази в їх сукупності підтверджують доводи заявниці про застосування до неї психологічного та фізичного насильства з боку її колишнього співмешканця ОСОБА_2 .

Крім того, проаналізовані докази свідчать про досить високий ризик можливого повторення фактів переслідування ОСОБА_2 заявниці та застосування ним щодо неї фізичного чи психологічного насильства.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи ОСОБА_2 , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», про застосування яких просить заявниця.

Водночас підстави для заборони ОСОБА_2 наближатись на 500 метрів до місця роботи заявниці відсутні, оскільки вона не надала доказів офіційного працевлаштування.

Крім того, на думку суду, достатньою є відстань у 100 метрів, не яку заборонити ОСОБА_2 наближатися до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Відповідно до ст. 350-8 ЦПК України копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352, 350-1, 350-8 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_3 , поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_4 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 контактувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особисто, вести листування, телефонні переговори, контактувати зі мною через інші засоби зв`язку особисто та/або через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_2 особисто та/або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Судовий збір за вказаною справою відноситься на рахунок держави.

Рішення у вказаній цивільній справі направити до Черкаського РУП ГУНП у Черкаській області та до Черкаської міської ради для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

Головуючий: Я.В. Пересунько