Справа № 168/692/24
Провадження № 2/168/287/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Хаврони О.Й.,

з участю секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в селищі Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що 24.01.2024 року він позичив відповідачу кошти в сумі 120 000 грн до 01.02.2024 року. Одержання коштів підтверджує договір позики, укладений сторонами в простій письмовій формі. Відповідач кошти в строк до 01.02.2024 не повернув і від виконання зобов`язання ухиляється.

11.07.2024 року відкрито провадження в даній справі.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи в контексті положень ч.8 ст.128 ЦПК України був належним чином повідомлений за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, у зв`язку із чим, зі згоди позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК).

Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позивач та відповідач 24.01.2024 р у простій письмовій формі уклали договір, який сторони назвали договором позики грошей. У цьому договорі позивач іменується Позикодавцем, а відповідач Позичальником. Згідно з цим договором сторони вказують, що Позичальник позичив в Позикодавця 120 000 грн, що є еквівалентом 3158 дол. США, які зобов`язується повернути до 01.02.2024 року в гривнях. Повернення коштів проводитиметься одним платежем не пізніше вказаного в договорі строку. В разі прострочення зобов`язань позичальник сплачує позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Окремо в договорі відповідач власноручно написав, що згідний сплатити суму 120 000 грн до 01.02.2024 р.

Суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Враховуючи зміст укладеного між сторонами договору, суд приходить до висновку, що договір від 24.01.2024 є доказом, який посвідчує факт укладення договору та передання відповідачу позивачем визначеної грошової суми 120000 грн.

Окрім того, позивач долучив до позову розписку, в якій відповідач зобов`язується повернути позивачу 120 000 грн (а.с.11).

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Ч.1 ст. 1049 ЦК України за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Суд приходить до висновку, що відповідач, уклавши з позивачем договір позики, порушив взяті на себе зобов`язання, не повернувши борг у строк, вказаний в договорі, про що свідчить наявність розписки у позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач просить стягнути з відповідача 120000 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст.81ЦПКУкраїни кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач не з`явився в судове засідання, доказів на спростування доводів позивача не надав, тому вимоги позивача про стягнення 120 000 грн слід задовольнити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір 968,96 грн та витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн, всього судових витрат на суму 5968,96 грн.

Керуючись ст.ст. 202, 207, 526, 1046 - 1049 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 267, 273, 280, 282, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 120 000 (сто двадцять тисяч гривень) грн. боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5968,96 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо учасниками справи не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , адреса робочого місця адвоката: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повне рішення суду складено 11.09.2024 року.

Суддя О. Й. Хаврона