Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/923/24

Номер провадження: 2/511/352/24

23 квітня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж. В.,

секретаря судового засідання Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовної заяви.

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Роздільнянської міської ради Одеської області, в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як він пропущений ним по поважній причині, а після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 8,6 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» с.Шевченкове Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується Сертифікатом на земельну частку (пай) серії ОД №0090518 від 19.01.1998 року.

Позов обгрунтовував тим, що за життя 21.04.2006 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Старостинської сільської ради Т.М.Каменських, та зареєстрований в реєстрі за №28, яким на випадок смерті заповів йому, ОСОБА_1 все своє майно. Про наявність заповіту до лютого 2024 року йому було невідомо.

На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: с.Гребеник Роздільнянського району Одеської області, а проживав (в тому числі на день смерті) за адресою: с.Слобідка Роздільнянського району Одеської області. Зі слів ОСОБА_2 одружений він не був, будь-кого з родичів не мав, хворів на різні хвороби, тому його батько - ОСОБА_3 запропонував йому проживати в будинку батька, який розташований в с.Слобідка Роздільнянського району Одеської області та доглядати за будинком.

За час проживання ОСОБА_2 в цьому будинку позивач часто приїзжав до будинку та допомагав йому: купляв їжу, ліки та сплачував комунальні платежі за його проживання в будинку. Разом з спадкодавцем на день смерті ніхто не був зареєстрований та ніхто не проживав.

Про заповіт він дізнався від працівників Чобручанського старостинського округу Роздільнянського району Одеської області у лютому 2024 року. У встановленому порядку він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак при вивченні документів нотаріус встановила, що він пропустив строк, встановлений законодавством для прийняття спадщини, що стало підставою для відмови нотаріусом в оформленні спадщини та видачі йому свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується відповідним листом.

Беручи до уваги поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме необізнаність його про наявність заповіту, просив суд позов задовольнити та надати йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05.03.2024 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання.(а.с.17).

Ухвалою суду від 04.04.2024 року закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду по суті.(а.с.27)

Позиції сторін в судовому засіданні.

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. (а.с.25)

Відповідач Роздільнянська міська рада Одеської області також надали суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечували. (а.с.20)

В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 65 років помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 01.06.2007 року Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №23 та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть 2 від15.02.2024 року. (а.с.3,5)

На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: с.Гребеник Роздільнянського району Одеської області, а проживав (в тому числі на день смерті) за адресою: с.Слобідка Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується: Витягом з Реєстру № 2 та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наявними в матеріалах справи.

Даних про те, що ОСОБА_2 був одружений або мав родичів матеріали справи не містять.

До цього часу будь хто з спадкоємців за законом до нотаріуса протягом встановленого строку з заявами про прийняття спадщини не звертався, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру 75824433 від 14.02.2024 року, відповідно до якого спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась. (а.с.11)

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 8,6 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» с.Шевченкове Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується наявним в матеріалах справи Сертифікатом на земельну частку (пай) серії ОД №0090518 від 19.01.1998 року.(а.с.9)

Зазначений Сертифікат у встановленому порядку зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №250.

До цього часу будь хто з спадкоємців за законом до нотаріуса протягом встановленого строку з заявами про прийняття спадщини не звертався, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру 75824433 від 14.02.2024 року.

21.04.2006 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Старостинської сільської ради Т.М.Каменських, та зареєстрований в реєстрі за №28, яким на випадок смерті заповів ОСОБА_1 все своє майно.(а.с.10)

Однак нотаріусом при вивченні документів було встановлено, що ОСОБА_1 пропустив строк, встановлений законодавством для прийняття спадщини, що стало підставою для відмови нотаріусом в оформленні спадщини та видачі йому свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується листом №81/01-16 від 14.02.2024 року та рекомендовано звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку.

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою ст. 1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1269, частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті. 1220, частина 1 статті 1270 Цивільного кодексу України).

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, не переборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Гарантоване статтею 6 Конвенції право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Отже, на посадову особу місцевого самоврядування покладено обов`язок щодо повідомлення спадкоємця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Суд, ознайомившись за матеріалами справи, давши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позові, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, після смерті спадкодавця, закінчився - 29.11.2007 року.

ОСОБА_2 при житті розпорядився належним йому майном, заповівши його позивачу, однак даних про те, що позивач був обізнаний про наявність заповіту судом не встановлено, органи місцевого самоврядування в установленому законом порядку його не повідомили про наявність заповіту.

Між тим у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. (постанова Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 130/2517/18)

Суд, вважає, з огляду на законодавство України та на правові висновки ВС по даній категорії справ, враховуючи обставини справи, наявність заповіту на користь позивача, необізнаність його з наявністю цього заповіту є об`єктивними та істотними труднощами, дана причина значно звузила можливість здійснення позивачем цивільних прав, створивши перешкоди вчасно подати заяву про прийняття спадщини, а тому ці обставини слід визнати поважними причинами несвоєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, при цьому суд, також приймає до уваги ту обставину, що відповідач визнав позовні вимоги, і така процесуальна дія відповідає принципу диспозитивності цивільного процесу, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

За змістом пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Гарантоване статтею 6 Конвенції право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суд вважає, що наведена позивачем причина несвоєчасної подачі заяви про прийняття спадщини як необізнаність про наявність заповіту , є такою, що перешкоджала своєчасному зверненню до нотаріуса, а відтак позивач пропустив 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини по поважним причинам.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Тому суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити і визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом тривалістю 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, так як саме в такий спосіб можливо захистити право позивача на спадкування.

Судовий збір сплачено позивачем при зверненні до суду

На підставі ст. 81, 89, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 терміном на 3 (три) місяці з дня набрання чинності цим рішенням суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Ж. В. Теренчук