УХВАЛА

24 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 483/1082/22

провадження № 61-5136ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргуОчаківської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради, яка підписана представником Михайленко Наталією Миколаївною , на постанову Миколаївського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Очаківської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради про стягнення середньої заробітної плати, середнього заробітку за невикористані дні відпустки та зобов`язання в подальшому сплачувати середню заробітну плату,

ВСТАНОВИВ:

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у грудні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Очаківської загальноосвітньої школи-інтернату про стягнення середньої заробітної плати, середнього заробітку за невикористані дні відпустки та зобов`язання у подальшому виплачувати середню заробітну плату, у якому просив стягнути 135 371,60 грн в рахунок середньої заробітної плати та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, а також зобов`язання в подальшому сплачувати середню заробітну плату на період воєнного стану.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 серпня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 серпня 2023 року в оскаржуваній частині скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Очаківської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за період з 19 липня 2022 року по 23 липня 2023 року у розмірі 215 215,19 грн. Зобов`язано Очаківську загальноосвітню школу-інтернат І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради сплачувати ОСОБА_2 середню заробітну плату на період воєнного стану з моменту припинення такої виплати. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

05 квітня 2024 року Очаківська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Михайленко Н. М. , на постанову Миколаївського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року. Посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права та просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом спору у справі є стягнення середньої заробітної плати, середнього заробітку за невикористані дні відпустки та зобов`язання в подальшому сплачувати середню заробітну плату.

Отже, справа № 483/1082/22 не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 483/1082/22 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції.

Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Очаківської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради, яка підписана представником Михайленко Наталією Миколаївною , на постанову Миколаївського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Очаківської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради про стягнення середньої заробітної плати, середнього заробітку за невикористані дні відпустки та зобов`язання в подальшому сплачувати середню заробітну плату.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат