Справа № 185/5950/24
Провадження № 2/185/3477/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві,

В С Т А Н О В И В

03 червня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Позиція позивача

Позивач посилається на те, що він протягом тривалого часу з 18 серпня 2003 року по 29 листопада 2007 року; з 10 грудня 2007 року по 15 вересня 2021 року працював у різних структурних підрозділах на різних посадах у Приватному акціонерному товаристві «ДТЕК Павлоградвугілля» 15 вересня 2021 року його було звільнено. За час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, що підтверджується актом розслідування нещасного випадку форми Н-1/П від 10 червня 2021 року.

Відповідно до відповіді до відзиву представник позивача підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні.

Позивач просить суд стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з нещасним випадком, пов`язаного з виробництвом суму грошових коштів у розмірі 245000,00 грн.

Заяви та клопотання відповідача

Представник відповідача звернувся з письмовим відзивом у якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що не виконання правил безпеки, свідчить про грубу необережність потерпілого, а не просту необачність що призвели до даного нещасного випадку. Основною причиною нещасного випадку з ОСОБА_1 є дії джерела підвищеної небезпеки внаслідок грубого порушення нормативних актів з охорони праці потерпілим. В матеріалах справи відсутній будь-який висновок експертизи або експертного дослідження з даного приводу, в тому числі позивачем не заявляється в межах його процесуальних прав клопотання про призначення йому психологічної експертизи, що у підсумку свідчить про недоведеність та не підтвердження належними та допустимим доказами обставин заподіяння позивачу моральної шкоди, а також розміру компенсації за завдану моральну шкоду, тобто про необґрунтованість заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 245 000 грн.

Фактичні обставини, встановлені судом

ОСОБА_1 з 18 серпня 2003 року по 29 листопада 2007 року; з 10 грудня 2007 року по 15 вересня 2021 року працював у різних структурних підрозділах на різних посадах у Приватному акціонерному товаристві «ДТЕК Павлоградвугілля».

15 вересня 2021 року позивача було звільнено роботодавцем із займаної посади у зв`язку з невідповідністю до виконуваної роботи внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, згідно п.2 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до акту розслідування нещасного випадку, що стався 01 червня 2021 року о 17 годині 35 хвилин від 10 червня 2021 року, нещасний випадок стався за таких обставин: машиніст гірничих виїмкових машин ОСОБА_1 разом з прохідником ОСОБА_2 переносили вручну елемент аркового кріплення, при цьому ОСОБА_1 йшов перший. Проходячи біля прохідницького комбайну КСП-32 машиніст гірничих виїмкових машин ОСОБА_1 зачепився ногою за не прибрану з підошви виробки рудничну стійку втратив рівновагу та впав, вдарившись при цьому лобною частиною голови об трак прохідницького комбайну КСП-32, а кінець аркового кріплення, який вони переносили вдарив його по потилиці. При виконанні робіт ОСОБА_1 був у захисній касці.

Після нещасного випадку прохідник ОСОБА_2 покликав прохідника ОСОБА_3 , який в момент травми знаходився біля насосу для відкачки води на сполученні 1101 збірного штреку пласта С10В з Північним дренажним уклоном. Разом вони надали першу допомогу постраждалому та сповістили про інцидент по телефону гірничого майстра та організував транспортування потерпілого до пункту охорони здоров`я на поверхні шахти «Дніпровська».

Відповідно до п.8 Акту, особи, які допустили порушення вимог з охорони праці: ОСОБА_1 машиніст гірничих виїмкових машин дільниці підготовчих робіт №2, ОСОБА_2 - прохідник дільниці підготовчих робіт №2, ОСОБА_4 гірничий майстер дільниці підготовчих робіт №2.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Медико-соціальної експертної комісії від 10 вересня 2021 року серії 12 ААА №063067 позивачу первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 80%, друга група інвалідності з 10.09.2021 року.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 10 вересня 2021 року серії 12 ААВ №122861 ОСОБА_1 первинно встановлено другу групу інвалідності по трудовому каліцтву з 10.09.2021 року.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Медико-соціальної експертної комісії від 02 вересня 2022 року серії 12 ААА №065469 позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 80% з 01.10.2022 року.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Медико-соціальної експертної комісії від 02 вересня 2022 року серії 12 ААВ №798743 позивачу повторно встановлено другу групу інвалідності по трудовому каліцтву.

Згідно з пунктом 9 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно з частиною другою статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Конституційний Суд України визнав, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця) (абзац 9 пункту 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008).

Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством (стаття 237-1 КЗпП України).

Моральна шкода вважається заподіяною, якщо особа і заподіювач такої шкоди перебувають у трудових правовідносинах або на них поширюється дія трудового законодавства; вона виникла внаслідок порушення трудових прав із боку роботодавця; працівник зазнає моральних втрат у вигляді моральних страждань, тобто негативних змін, що відбуваються в його свідомості внаслідок усвідомлення факту порушення його трудових прав, і ці негативні зміни призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків, а також вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

Отже, підставою для відшкодування моральної шкоди, згідно зі статтею 237-1 КЗпП України, є порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (рішення Європейського суду з прав людини «STANKOV v. BULGARIA», № 68490/01, від 12 липня 2007 року).

У частині першій статті 1167 ЦК України визначено що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У частині другій статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для покладення на Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля обов`язку по відшкодуванню позивачу внаслідок нещасного випадку на виробництві працівника відповідача, завданої моральної шкоди з підстав, визначених статтею 1167 ЦК України.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Суд, враховуючи матеріали справи, вважає доведеним факт заподіяння позивачу моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує факт наявності вини позивача у настанні нещасного випадку, характер та обсяг страждань позивача з урахуванням їх тривалості й тяжкість, що сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві, виходячи із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Винні дії ОСОБА_1 не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, внаслідок нещасного випадку, що стався на виробництві, оскільки такі дії мають бути враховані при визначенні розміру моральної шкоди, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 14 червня 2021 року у справі № 235/3191/19.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд керується принципом розумності та справедливості, приймає до уваги стан здоров`я ОСОБА_1 , вину позивача у настанні нещасного випадку, характер та обсяг страждань позивача, що сталося внаслідок нещасного випадку на виробництві, необхідність доказування позивачем в судовому порядку того факту, що нещасний випадок, який з ним стався, є пов`язаним з виробництвом, що потребувало звернення за правничою допомогою, а також звернення до суду за захистом порушених відповідачем своїх прав, що безумовно вплинуло на істотність вимушених змін в життєвих стосунках, як і стан здоров`я позивача внаслідок отриманої виробничої травми, суд враховує обставини, які вимагають в подальшому докладання зусиль для організації життя та відновлення нормального психоемоційного стану, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 130 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до пункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», який набрав чинності 23 травня 2020 року, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або у розмірі, визначеному законом.

У попередній редакції зазначена норма права передбачала, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Тобто з 23 травня 2020 року пункт «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України доповнено словами «а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом».

Граматичне та системне тлумачення зазначеного пункту ПК України у чинній редакції дозволяє зробити висновок, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються: 1) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди; 2) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування шкоди життю та здоров`ю; 3) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, як до 23 травня 2020 року, так після цієї дати чинним податковим законодавством передбачено, що стягнуті за рішенням суду суми на відшкодування шкоди життю та здоров`ю не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку. (Постанова Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 598/438/21)

У зв`язку із зазначеним, моральна шкода на користь позивачки підлягає стягненню без з утримання податку та обов`язкових платежів.

Розподіл судових витрат

Відповідно до п. 2 ч. 1ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1300 грн.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництвів розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» судовий збір на користь держави в сумі 1300 (одна тисяча) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», 51400 Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Соборна, 76, .

Суддя В. О. Головін