Справа № 217/51/24
Провадження № 2/217/46/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року Авдіївський міський суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Гордієнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради згідно рішення № 442 від 09.11.1998. Вказала, що після смерті батька крім неї, спадкоємцями за законом та за заповітом є її матір відповідач ОСОБА_2 , та її сестра відповідач ОСОБА_3 , на ім`я якої батько залишив заповіт. Після смерті батька вона прийняла спадщину, звернувшись до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Двірник І.В. із заявою про прийняття спадщини. В свою чергу, інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини на її користь, надавши нотаріусу відповідні письмові заяви. Втім, 22.03.2024 постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Двірник І.В. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 на частку в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Зазначила, що після повномасштабного вторгнення рф на територію України вона була вимушена залишити місце свого проживання та при переїзді оригінал свідоцтва про право власності на житло було втрачено. У зв`язку із чим, позивач просить визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у позовній заяві просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви, згідно яких позовні вимоги визнали, проти задоволення позовних вимог не заперечували, просили розглянути справу без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.02.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Київ, в Україні.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.03.1973, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 18.03.1994, позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є дочкою ОСОБА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради згідно рішення № 442 від 09.11.1998, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві спільної приватної власності в рівних частках належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорта від 19.07.2020, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , має загальну площу 54,1 кв.м., житлову площу 31,6 кв.м. Технічний паспорт виготовлений ТОВ Юридична компанія «Золоті Ворота», інвентаризаційна справа № 121і/07/20. Відомості про технічну інвентаризацію внесені до Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, що підтверджується Листом про наявність технічної інвентаризації від 19.03.2024 № ТІ01:7315-6781-7149-8239.

Згідно інформаційної довідки № 372119286 від 29.03.2024, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71341348 від 02.02.2023, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Двірник І.В. 02.02.2023 була заведена спадкова справа № 6/2023, у спадковому реєстрі № 70213597.

Як встановлено судом з матеріалів спадкової справи № 6/2023, які були витребувані судом у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Двірник І.В., спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_1 . За життя спадкодавець ОСОБА_4 залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Лук`янець Л.В. за реєстровим № 245 від 12 лютого 2009 року, яким заповів належну йому 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , спадкоємцю ОСОБА_3 . Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом звернулася до нотаріуса із письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 . В свою чергу інші спадкоємці - ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини за законом на користь ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини за законом та за заповітом на користь спадкоємця, який прийняв спадщину, про що надали письмові заяви нотаріусу, які нотаріально посвідчені.

Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Двірник І.В від 22.03.2024, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 на частку в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції станом на час розгляду справи), м. Авдіївка, що відноситься до Авдіївської міської територіальної громади Донецької області, з 24.02.2022 по 28.02.2024 було включено до території активних бойових дій, а з 29.02.2024 до тимчасово окупованої російською федерацією території України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням визнання позову відповідачами, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , фактично прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Отже позивач відповідно до цивільного законодавства має право в порядку спадкування за законом отримати у спадщину майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_4 , а саме 1/3 частку квартири, однак позбавлена цього права, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно позивачем втрачено, а відновлення вказаного документу на даний час є неможливим через активні бойові дії та тимчасову окупацію міста Авдіївки Донецької області, де зберігались вказані документи. Інші спадкоємці, як за законом так і за заповітом - відповідачі у справі ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 відмовились від прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 та не заперечують щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Право власності спадкодавця на нерухоме майно ніким не оспорюється.

Таким чином, позивач позбавлена можливості отримати у спадщину майно в порядку спадкування у позасудовому порядку, що порушує її право власності, тому суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом визнання за нею права власності на спірну частку квартири в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 321, 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,1 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Авдіївського міського

суду Донецької області С.Г. Пронін