ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/663/24 Справа № 190/802/24 Головуючий у першій інстанції: Кудрявцева Ю. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
13 листопада 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого Красвітної Т.П.,
суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря Сахарова Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору частково недійсним,
Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року позовні вимоги задоволено. Визнано недійсною з моменту укладення договору умову пункту 1.2 кредитного договору №6354 від 28 січня 2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ "Банк "Кредит Дніпро", в частині встановленої щомісячної комісії за обслуговування кредиту з 28.01.2022 року по 28.01.2027 року. Зобов`язано АТ "Банк "Кредит Дніпро"здійснити перерахунок здійснених із часу укладення кредитного договору №6354 від 28 січня 2022 року ОСОБА_1 платежів, зарахувавши сплачену нею комісію у рахунок інших обов`язкових платежів за кредитним договором. Стягнуто з АТ "Банк "Кредит Дніпро"на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року апеляційну скаргу АТ «Банк Кредит Дніпро» задоволено частково. Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року в частині розміру стягнутого з АТ «Банк Кредит Дніпро» на користь держави судового збору змінено з 3028,00 грн, на 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн 92 коп. В іншій частині рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року залишено без змін.

14 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути на користь позивачки з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, у розмірі 6000,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи, колегія дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення у справі додаткового судового рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщостосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 статті 270 ЦПК України).

Постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (підпункт в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України).

За положеннями частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

На підтвердження понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, надано копію ордера на надання правничої (правової) допомоги від 15.08.2024 в Дніпровському апеляційному суді (а.с. 145а, 185), копію договору №1063 про надання правової допомоги від 01.03.2024 року, укладеного між Адвокатським Бюро Станіслава Казанцева Джастіс та ОСОБА_1 (а.с. 186), копію специфікації №2 до вказаного договору (а.с. 188), копію акту надання послуг №245 від 14.10.2024 на загальну суму 6000,00 грн (а.с. 188 зворот) та копію прибуткового касового ордеру №2 від 03.08.2024 щодо отримання Адвокатським Бюро Станіслава Казанцева Джастіс від ОСОБА_1 6000,00 грн згідно вказаного договору №1063від 01.03.2024 року (а.с. 187).

За змістом пункту 3.2 договору №1063 про надання правової допомоги від 01.03.2024 року, укладеного між Адвокатським Бюро Станіслава Казанцева Джастіс та ОСОБА_1 , розмір гонорару адвокатського бюро визначаються сторонами у специфікації, яка є невід`ємним додатком цього договору. На вимогу клієнта адвокатським бюро складається детальний розрахунок (калькуляція) вартості послуг за кожною специфікацією (а.с. 186).

Специфікацією №2 до вказаного вище договору погоджено перелік послуг, що надаються за цією специфікацією - супровід судової справи №190/802/24 у суді апеляційної інстанції, вартість послуг - 6000,00 грн (а.с. 188).

Згідно змісту акту надання послуг №245 від 14.10.2024, ОСОБА_1 та Адвокатським Бюро Станіслава Казанцева Джастіс погоджено виконання останнім робіт (надання послуг) загальною вартістю 6000,00 грн (а.с. 188 зворот).

У заява про ухвалення додаткового рішення зазначено, що вартість послуг розрахована наступним чином: консультація та аналіз апеляційної скарги - 1 год., вартістю 1500,00 грн, підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 2 год., вартістю 3000,00 грн, участь в судовому засіданні - 1 год., вартістю 1500,00 грн, усього - 6000,00 грн (а.с. 184).

При визначенні розміру судових витрат на правничу правову допомогу, колегія приймає до уваги обсяг робіт, проведений Адвокатським Бюро Станіслава Казанцева Джастіс у даній справі в суді апеляційної інстанції, що підтверджуються матеріалами справи. А саме, адвокат АБ Станіслава Казанцева Джастіс - Чуб В.С. підготувала та подала відзив на апеляційну скаргу, приймала участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 09 жовтня 2024 року, що підтверджується протоколом та звукозаписом вказаного судового засідання (а.с. 173-175).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено надання АБ Станіслава Казанцева Джастіс правничої правової допомоги позивачці, що погоджено договором та актом надання послуг №245 від 14.10.2024.

Разом з тим, від АТ «Банк Кредит Дніпро» надійшли письмові заперечення проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, у зв`язку з їх неспівмірністю зі складністю справи та об`ємом виконаних робіт.

Виходячи з викладеного, колегія дійшла висновку, що понесені ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у доведеному розмірі 6000,00 грн. не відповідають вищевказаним критеріям розумності, співмірності зі складністю справи, об`ємом наданих послуг і тому підлягають зменшенню та стягненню на користь позивачки у розмірі 5000,00 грн.

Отже, з АТ «Банк Кредит Дніпро» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

З огляду на вищевикладене, наявні підстави для ухвалення додаткової постанови щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у даній справі позивачкою, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 259, 268, 270 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова