Номер провадження: 22-ц/813/1132/24
Справа № 522/498/22
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

представника КП ЕМЗО «Одесміськсвітло» адвоката Нєдова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Науменка А.В., у цивільній справі за позовом Комунального підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення «Одесміськсвітло» до Головного управління Держпраці в Одеській області, третя особа: ОСОБА_1 ,про скасування акту спеціального розслідування,

встановив:

10.01.2022 року КП електричних мереж зовнішнього освітлення «Одесміськсвітло» звернулось до суду із позовом до ГУ Держпраці в Одеській області, третя особа: ОСОБА_1 , про скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку ГУ Держпраці в Одеській області від 24.12.2021 року, форми Н1-/П.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 23.07.2021 року о 08:00 годині ранку бригада у складі: ОСОБА_2 (майстер), ОСОБА_1 (електромонтер), ОСОБА_3 (електромонтер) та ОСОБА_4 (машиніст автопідіймача), виїхали для виконання робіт за завданням диспетчера.

Бригада мала провести ремонтні роботи за адресою: АДРЕСА_1 , а потім у селищі Большевик.

Позивач зазначає, що враховуючи те, що до обідньої перерви весь об`єм роботи виконано не було, а на об`єкті працювала інша бригада, що унеможливлює проведення одночасних робіт, було вирішено перенести перерву для харчування на 14:00 годин. Вся бригада обідню перерву проводила недалеко від місця ремонту. Після закінчення перерви, приблизно о 14:20, ОСОБА_1 пішов до магазину. Вийшовши з магазину, ОСОБА_1 вирішив повернутися до місця, де проводили роботи, проходячи повз АДРЕСА_2 , щоб подивитися на об`єм робіт, так як там у бригади був незавершений об`єкт.

Проходячи там, ОСОБА_1 помітив звисаючу з опори на кущі спіральну проволоку. ОСОБА_1 вирішив обрізати цю проволоку щоб ніхто від неї не постраждав. Проте, відрізавши цю проволоку, вона відпружинила і потрапила в око ОСОБА_1 . Дані показання співпадають із поясненнями ОСОБА_1 , зафіксованими в акті.

Після того що сталось, ОСОБА_1 одразу ж повернувся до бригади та розказав про зазначену ситуацію.

Побачивши травмованого колегу, бригада швидко зібралась та поїхала для надання ОСОБА_1 спеціалізованої допомоги.

ОСОБА_1 був оглянутий спеціалістами, йому оперативно була надана медична допомога та у той же день проведено операцію.

За результатами проведення спеціального розслідування нещасного випадку, 24.12.2021 року Комісією спеціального розслідування нещасного випадку було складено відповідний акт форми Н-1/ГІ, яким визнано нещасний випадок таким, що стався на підприємстві з його ж вини.

Позивач вказує, що повністю не погоджується із зазначеним актом, вважає його необґрунтованим, та таким що підлягає скасуванню.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2023 року позовну заяву КП електричних мереж зовнішнього освітлення «Одесміськсвітло» було задоволено (а.с.172-176).

Скасовано акт спеціального розслідування нещасного випадку форми Н1-/П ГУ Держпраці в Одеській області від 24.12.2021 року.

Стягнуто з Головного управління Держпраці в Одеській області на користь Головного управління Держпраці в Одеській області сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

В апеляційній скарзі ГУ Держпраці в Одеській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2023 року, ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову (а.с.181-184).

У відзиві на апеляційну скаргу представник КП електричних мереж зовнішнього освітлення «Одесміськсвітло» - адвокат Нєдов О.С., посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення (а.с.212-217).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 16.02.2023 року визначено склад суду: головуючий суддя Воронцова Л.П., судді: Ігнатенко П.Я., Полікарпова О.М. (а.с.193).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 10.03.2023 року визначено інший склад суду: головуючий суддя Воронцова Л.П., судді: Базіль Л.В., Ігнатенко П.Я. (т.1, а.с.204-205).

У зв`язку із достроковим закінченням відрядження судді Херсонського апеляційного суду Воронцової Л.П. на підставі рішення Вищої ради правосуддя №567/0/15-23 від 30 травня 2023 року (із змінами відповідно до рішення №572/0/15-23 від 31 травня 2023 року), на підставі пункту 3.9 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28 грудня 2018 року (із змін. та доп.), протоколом від 12.06.2023 року визначено інший склад суду: головуючий суддя Сегеда С.М., судді Базіль Л.В., Ігнатенко П.Я. (т.1, а.с.243).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 19.06.2023 року судді Базіль Л.В., Ігнатенко П.Я. замінені на суддів: Громік Р.Д., Драгомерецький М.М. (т.1, а.с. 245-246).

Вирішуючи питання про слухання справи у відкритому судовому засіданні, за участю КП ЕМЗО «Одесміськсвітло» адвоката Нєдова О.С.,колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання (т.2, а.с.8-14).

Колегією суддів було також враховано, що поштова кореспонденція направлялася третій особі ОСОБА_1 за останнім відомим місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 (т.2, а.с.9).

Однак поштова кореспонденція повернулася до суду з відміткою: «за терміном зберігання» (т.2, а.с.15-16).

У зв`язку з чим, Одеським апеляційним судом 23.02.2024 року було розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про повідомлення третьої особи ОСОБА_1 про слухання справи 10.04.2024 року о 16 год.00 хв., що в сенсі ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням (т.2, а.с.13-14).

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Колегія суддів також зазначає, що Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції фактично більше року (т.1, а.с.196), колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції у відкритому судовому засіданні, за участю з`явившихся учасників справи, у відсутність інших учасників справи, а також за наявними у справі доказами.

При цьому колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту 24 грудня 2021 року спеціального розслідування нещасного випадку ГУ Держпраці в Одеській області, форми Н1-/П. (далі Акт) основною причиною нещасного випадку, який розслідувався, стала відсутність або неякісне проведення медичного обстеження (професійного відбору). Проте, в Акті немає посилань на обставини, за яких нещасний випадок визнаний пов`язаним з виробництвом, Акт не відображає головної причетності чи не причетності Підприємства до травмування ОСОБА_1 під час обідньої перерви.

Так, в Акті вказано про нещасний випадок і можливу інвалідність потерпілого, який стався внаслідок нещасного випадку на виробництві 23.07.2021 о 14 год. 00 хв. з електромонтером КП ЕМЗО «Одесміськсвітло» ОСОБА_1 , 2002 року народження, на пішохідній ділянці АДРЕСА_1 . Також зазначено, що, враховуючи те що, потерпілий не пройшов передбачені законодавством медичні огляди, комісія дійшла висновку, що згідно П.П.16 п. 52 (вплив небезпечних, шкідливих або інших виробничих факторів під час технологічної перерви або перерви для відпочинку чи харчування на території, яка обслуговується підприємством) та п. 34 (рішення щодо визнання нещасного випадку пов`язаним чи не пов`язаним з виробництвом приймається комісією шляхом голосування простою більшістю голосів) Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 (далі Порядок), зазначений нещасний випадок визнано таким що пов`язаний з виробництвом.

Основною причиною настання нещасного випадку із електромонтером КП ЕМЗО «Одесміськсвітло» ОСОБА_1 є організаційна відсутність або неякісне проведення медичного обстеження (професійного відбору).

Згідно вимог Порядку, по нещасному випадку, який стався з ОСОБА_1 , мав складатися Акт за формою Н-1 «Розслідування нещасного випадку» з позначенням у верхньому правому куті Н-1/П, пов`язаний з виробництвом.

Представники комісії зустрілися з потерпілим ОСОБА_1 на першому засіданні спеціальної комісії, вручили запрошення співпраці від 02.09.2021 №15/06-19-522, роз`яснили йому права та соціальні гарантії, передбачені законодавством України, а також інформували про хід розслідування та ознайомили з матеріалами розслідування на другому заключному засіданні спеціальної комісії.

Відповідно до ч. 3 Порядку нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо.

Частиною 52 зазначеного Порядку передбачений вичерпний перелік обставин, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом.

Використання обідньої перерви на власний розсуд та травмування, яке сталося поза робочим місцем за допомогою фактору, не пов`язаного з виробництвом та виконанням трудових обов`язків, не передбачений ч. 3 Порядку.

Суд першої інстанції також обґрунтовано взяв до уваги відповідь від 20 вересня 2022 року КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», згідно якої знайти будь-яку інформацію щодо звернень гр. ОСОБА_1 , 2002 р.н., неможливо.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог КП ЕМЗО «Одесміськсвітло» про скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку ГУ Держпраці в Одеській області від 24.12.2021 року форми Н1-/П.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів також зазначає, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Через відпустку судді Драгомерецького М.М., повне судове рішення складено 29.04.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький