Справа № 2-1587/11 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/811/2857/23 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Назар Х.Б.,

за участі в судовому засіданні представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представниці боржниці ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова в складі судді Головатого Р.Я. від 19 вересня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 19 вересня 2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Личаківського районного суду м.Львова від 06.07.2011 у справі №2-1587/11 щодо боржника ОСОБА_3 про стягнення на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором.

Видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» дублікати виконавчих листів на підставі рішення Личаківського районного суду м.Львова від 06.07.2011 у справі №2-1587/11, згідно з яким суд вирішив: «Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - задоволити. Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 049-2902/840-0164 від 11.01.2008 р в розмірі 117517,67 доларів США, що еквівалентно 929447,25 , (дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч чотириста сорок сім) гривень , 25 копійок , 1820 (тисячу вісімсот двадцять) гривень судових витрат та 250 (двісті п`ятдесят) гривень , 2 копійки витрат за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача.».

Вказану ухвалу оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 19.09.2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в частині поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Личаківським районним судом м.Львова від 06.07.2011 року.

Зазначає, що судом встановлено, що постановою державного виконавця від 07.05.2020 у виконавчому провадженні №60103109 з примусового виконання виконавчого листа №2-1587, боржник ОСОБА_3 виданого Личаківського районного суду м.Львова 27.04.2012 на підставі вищевказаного рішення суду, виконавчий документ повернуто стягувачеві АТ «Універсал Банк», разом з тим, первісним стягувачем такий було передано до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 17.11.2021 замінено стягувача АТ «Універсал Банк» за вказаним виконавчими листами на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Таким чином, з моменту повернення виконавчого документу стягувачу (07.05.2020) до дня звернення до Личаківського районного суду м.Львова з заявою про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа та видання дубліката виконавчого листа щодо ОСОБА_3 (19.06.2023) минуло три роки та 43 дні. Вважає, що суд в оскаржуваній ухвалі не навів жодного доказу, який би вказував на поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Договір факторингу №30/04/21/ФК2, на який посилається заявник, було укладено ще 30.04.2021 року, тоді ж товариству і мало б стати відомо про те, що виконавчий лист не передавався від АТ «Універсал Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Більше того, після укладення договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» одразу ж звернулось з заявою до Личаківського районного суду м.Львова про заміну стягувача у виконавчому провадженні, тобто товариство мало б знати про існування такого виконавчого листа, про повернення виконавчого листа стягувачу, а також виявити факт відсутності у нього такого виконавчого листа. Звертає увагу, що враховуючи та зважаючи на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулась з заявою про видачу дублікату виконавчого листа за межами трьохрічного строку та не навела поважних причин для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для видачі дублікату виконавчого листа щодо ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м.Львова та постановити постанову, якою апеляційну скаргу задоволити та відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листі у справі №2-1587/11.

Вважає, що згідно діючого законодавства дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно було втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили. Зазначає, що виконавчий лист був повернутий 30.03.2021 року первісному стягувачу, згідно постанови про повернення виконавчого листа та 09.04.2021 року рекомендованим листом скерований а АТ «Універсал Банк», за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19. Факт надходження виконавчого листа, постанови про повернення та конверту рекомендованого листа в матеріалах справи про стягнення банку підтверджує факт того, що оригінал виконавчого листа знаходиться в первісного стягувача. Звертає увагу, що заявником не доведено належним і допустимими доказами факту втрати виконавчого листа АТ «Універсал Банк», а також відсутність такого листа в первісного стягувача. У зв`язку із недоведеністю втрати оригінала виконавчого листа, при видачі його дубліката існує ризик подвійного стягнення з ОСОБА_1 за судовим рішення, тому вважає що ухвала Личаківського районного суду м.Львова від 19.09.2023 р. у справі №2-1587/11 про видачу дублікату виконавчого листа є незаконною та підлягає скасуванню.

В судове засідання, окрім представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представниці боржниці ОСОБА_3 ОСОБА_4 , інші учасники справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також зважаючи на те, що у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представниці ОСОБА_3 ОСОБА_4 на підтримання апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів заяви, апеляційних скарг, відзивів на них, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. т. 433, пп.17.4 п.17 Перехідних положень ЦПК України, задовольняючи заяву, виходив з того, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06.07.2011 у справі №2-1587/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06.03.2012, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №049-2902/840-0164 від 11.01.2008 р. в розмірі 117517,67 доларів США, що еквівалентно 929447,25 , (дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч чотириста сорок сім) гривень, 25 копійок, 1820 (тисячу вісімсот двадцять) гривень судових витрат та 250 (двісті п`ятдесят) гривень 2 копійки витрат за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 17.11.2021 замінено стягувача АТ «Універсал Банк» за вказаними виконавчими листами на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Постановою державного виконавця від 30.03.2021 у виконавчому провадженні №61271663 з примусового виконання виконавчого листа №2-1587, боржник ОСОБА_1 , виданого Личаківським районним судом м.Львова 27.04.2012 на підставі вищевказаного рішення суду, виконавчий документ повернуто стягувачеві АТ «Універсал Банк», разом з тим первісним стягувачем такий не було передано до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Постановою державного виконавця від 07.05.2020 у виконавчому провадженні №60103109 з примусового виконання виконавчого листа №2-1587, боржник ОСОБА_3 , виданого Личаківським районним судом м.Львова 27.04.2012 на підставі вищевказаного рішення суду, виконавчий документ повернуто стягувачеві АТ «Універсал Банк», разом з тим первісним стягувачем такий не було передано до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Оскільки судом встановлено, що строк пред`явлення виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_3 до виконання пропущено у зв`язку з його втратою, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску цього строку, а тому його слід поновити. Оскільки стягувач звернувся в суд із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, суд прийшов до висновку, що строк пред`явлення виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_3 до виконання пропущений з поважних причин та поновив його, а тому слід видати дублікати виконавчих листів.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону.

03.07.2023 року до Личаківського районного суду м.Львова надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Нижник В.В. про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В заяві просила:

- видати дублікат виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_3 на підставі рішення Личаківського районного суду м.Львова від 06.07.2011 по цивільній справі №2-1587/11;

- видати дублікат виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 на підставі рішення Личаківського районного суду м.Львова від 06.07.2011 по цивільній справі №2-1587/11;

- поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №1587/11 щодо боржника ОСОБА_3 про стягнення на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 931517 грн. 27 коп.

В обґрунтування заяви зазначила, що 06 липня 2011 року рішенням Личаківського районного суду м.Львова у справі №2-1587/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №049-2902/840-0164 від 11.01.2008 р. в розмірі 117517,67 доларів США, що еквівалентно 929447,25 грн., 1820,00 грн. судових витрат та 250,02 грн. витрат за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача. 27 квітня 2012 року на виконання рішення Личаківським районним судом м.Львова видано виконавчі листи №2-1587/11 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 931517,27 грн.. 17 листопада 2021 року ухвалою Личаківського районного суду м.Львова замінено стягувача АТ «Універсал Банк» за виконавчими листами, виданими на підставі рішення Личаківського районного суду м.Львова від 06.07.2011 року на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно листа Галицького відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції за №19500 від 17.05.2023 року вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №60103109 виконавчий лист №2-1587/11 від 27.04.2012 виданий Личаківським районним судом м.Львів про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсалбанк» заборгованість у сумі 770609,92 грн., а 20.09.2019 року держаним виконавцем винесено постанову про арешт майна божника. Згідно листа Личаківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції за №37812 від 18.07.2022 р. вбачається, що на виконанні у відділі ВДВС перебували виконавчі провадження щодо виконання виконавчого листа №2-1587 (2-1587/11) виданого Личаківським районним судом м. Львова 27.04.2012 року відповідно до якого стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №049-2902/840-0164 від 11.01.2008 року в розмірі 931517,27 грн. 30.03.2021 роу державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу та надіслано на адресу стягувача. Станом на 18.07.2022 року повторно виконавчий документ на виконання не надходив. Отже, виконавчі листи №2-1587/11 щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на виконанні у відповідних органах державної виконавчої служби не перебувають та первісним кредитором АТ «Універсал Банк» не передавалися новому кредитору ТОВ «ФК «ЄАПБ», до суду першої інстанції не повертались. Також слід зазначити, що після видачі дубліката виконавчого документа його оригінал втрачає свою силу і не може використовуватися при його виявленні стягувачем. Звертають увагу, що при укладенні договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30 квітня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» вищевказані виконавчі листи не передавалися до ТОВ «ФК «ЄАПБ», місце знаходження даних виконавчих листів невідоме заявнику, а їх втрата позбавляє належного стягувача ТОВ «ФК «ЄАПБ» права на повторне звернення судового рішення до виконання. Зазначають, що умовами Договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30 квітня 2021 року не передбачено обов`язку попереднього кредитора щодо передачі матеріалів претензійно-позовної роботи у паперовому вигляді. Отже, рішення Личаківського районного суду м.Львова від 06 липня 2011 року щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором залишається не виконаним, а ні ОСОБА_3 , а ні ОСОБА_1 не погашають заборгованість та ухиляються від самостійного виконання даного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06.07.2011 у справі №2-1587/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06.03.2012, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №049-2902/840-0164 від 11.01.2008 р. в розмірі 117517,67 доларів США, що еквівалентно 929447,25 , (дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч чотириста сорок сім) гривень, 25 копійок, 1820 (тисячу вісімсот двадцять) гривень судових витрат та 250 (двісті п`ятдесят) гривень 2 копійки витрат за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 17.11.2021 замінено стягувача АТ «Універсал Банк» за вказаними виконавчими листами на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Постановою державного виконавця від 07.05.2020 року у виконавчому провадженні №60103109 з примусового виконання виконавчого листа №2-1587/11, боржник ОСОБА_3 , виданого Личаківським районним судом м.Львова 27.04.2012 року на підставі вищевказаного рішення суду, виконавчий документ повернуто стягувачеві АТ «Універсал Банк».

Постановою державного виконавця від 30.03.2021 року у виконавчому провадженні №61271663 з примусового виконання виконавчого листа №2-1587/11, боржник ОСОБА_1 , виданого Личаківським районним судом м.Львова 27.04.2012 року на підставі вищевказаного рішення суду, виконавчий документ повернуто стягувачеві АТ «Універсал Банк».

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги згідно з додатком № 1 до договору факторингу від 30 квітня 2021 року № 30/04/21/ФК2, підписаного клієнтом та фактором 30 квітня 2021 року, АТ «Універсал Банк» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за кредитним договором №049-2902/840-0164 від 11.01.2008 року, позичальниками за яким є ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Також 30 квітня 2021 року АТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписали акт передання реєстру прав вимоги за договором факторингу від 30 квітня 2021 року № 30/04/21/ФК2.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Також, із практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що «...право на суд, захищене статтею 6 [Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод], було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" ( 980_079 ) (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" ( 980_075 ) (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V)» (цитата п. 51 Рішення ЄСПЛ Юрій Миколайович Іванов проти України від 15.10.2009 року Заява N 40450/04.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Зважаючи на наведені норми закону виконання судового рішення є однією із ключових стадій ефективного доступу до суду без якої сам факт звернення до суду і вирішення на користь особи справи було б беззмістовними.

Однак, також, відповідно до підпункту 17.4 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до змісту вказаної норми закону суд, який розглядав справу, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат замість втраченого оригіналу таких документів. Тобто питання видачі дублікату, зокрема, і виконавчого листа може вирішуватись у випадку втрати його оригіналу.

Зважаючи на вказане звертаючись до суду в порядку підпункту 17.4 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України стягувач або державний виконавець повинні довести втрату оригіналу виконавчого документу.

Крім цього, слід вказати, що вказане питання (про видачу дублікату виконавчого листа) може вирішуватись позитивно виключно у випадку коли судове рішення не виконане (у іншому ж випадку слід вважати видача дублікату виконавчого листа призводила б до подвійного виконання судового рішення) або не закінчився строк пред`явлення виконавчого листа до виконання (у іншому ж випадку стягувач мав би право подання дублікату виконавчого листа до виконання після спливу відповідного, встановленого законом строку, що теж слід вважати суперечило б нормам закону).

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Крім наведеного, при розгляді справ даної категорії слід зважати на ряд обставин, які мають істотне значення і сам факт втрати чи фізичного знищення виконавчого документу є лише однією із таких.

Іншими ж є як вказано вище питання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та питання виконання рішення.

Відповідно до редакції ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», яка була чинною на час ухвалення судового рішення та набрання ним законної сили: « Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

2. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;

3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

3. Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

4. Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Також, 5.10.2016 року набрав чинності новий Закону України «Про виконавче провадження» із змісту ряду статтей якого вбачається таке.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до ст. 11 вказаного Закону, строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ст. 12 вказаного Закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Крім цього, згідно п. 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Із змісту вказаних норм вбачається, що, у випадку якщо строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не закінчився, згідно норм закону у попередній редакції, у зв`язку із прийняттям та набранням чинності новим законом, такий строк продовжується до трьох років. Норми ж нового Закону на правовідносини, що виникли до його прийняття та регулювались старим законом і не продовжували існувати на час набрання ним чинності не розповсюджуються.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини четвертої, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Враховуючи повернення стягувачу державним виконавцем виконавчих документів щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , 30.03.2021 року та 07.05.2020 року відповідно, строки пред`явлення до примусового виконання рішення суду щодо боржників, строк пред`явлення виконавчого листа № 2-1587/11 по боржнику ОСОБА_3 закінчується 07 травня 2023 року, а строк пред`явлення виконавчого листа № 2-1587/11 по боржнику ОСОБА_1 закінчується 30 березня 2024 року.

Відповідно до положень пункту 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався, та триває дотепер.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 47 та 48 постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №260/2595/22 (провадження № К/990/383/23) викладено такі висновки: « Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання».

У період дії воєнного стану органи виконавчої служби під час здійснення примусового виконання керуються п. 102 розділу ХІІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» якими передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на Україні визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Доводи апеляційної скарги про те, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання щодо ОСОБА_3 , так, як даний виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання строком до 07 травня 2023 року, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки цей строк припадає на період дії на території України воєнного стану, отже, відповідно до зазначених вимог закону, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання на час звернення до суду, не пропущений.

За обставин встановлення факту втрати виконавчого листа, враховуючи, що стягувач не втратив інтерес до примусового виконання рішення суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для видачі дублікатів виконавчих листів у справі, що переглядається, оскільки строки для пред`явлення виконавчих листів до виконання не пропущені, доказів того, що оригінали виконавчих листів не втрачені немає, а рішення суду не виконано та не втратило законної сили.

З урахуванням встановлених в цій справі обставин, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку відмова у видачі дублікатів виконавчих листів призведе до порушення права стягувача на справедливий суд, гарантований статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що йшлося.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання і не вказують на допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30 квітня 2024 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра