Справа № 450/2229/24 Провадження № 2/450/1415/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши взалі суду м. Пустомити заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» про розірвання договору, повернення вкладених коштів та стягнення штрафу, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» про розірвання договору, повернення вкладених коштів та стягнення штрафу.

Ухвалою судді від 23 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

20 листопада 2024 року представником позивача ОСОБА_2 подано заяви про збільшення позовних вимог та забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» , в межах суми позову 1955268 грн. 96 коп. Мотивувала заяву тим, що вказане підприємство є стороною великої кількості судових проваджень в процесуальному статусі відповідача, з якого намагаються стягнути в судовому порядку грошові кошти або позбавити майна. Таким чином, існують обґрунтовані припущення, що до моменту набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, відповідач втратить платоспроможність, що унеможливить виконання судового рішення. З огляду на вказане, просила заяву задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Зі змісту п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених процесуальним законом, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №380/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі №910/1200/20.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників Постанова КГС ВС від 19 січня 2021 року у справі №902/774/20.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Водночас, накладенням арешту на майно та грошових коштів, які належать ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» , в межах суми позову, фактично блокуватиметься господарська діяльність товариства на невизначений час. Крім того, позивачем не подано належних та допустимих доказів того, що відповідач вживає чи намагається вживати заходів, щодо відчуження майна даного товариства.

Покликання щодо втрати відповідачем платоспроможності через наявність значної кількості судових проваджень до ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп», є лише припущенням та не можуть братися судом до уваги.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наведені у заяві про забезпечення позову мотиви є припущеннями, які не підкріплені жодними доказами.

З огляду на вказане, у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать ТзОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» , в межах суми позову 1955268 грн. 96 коп., слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 81, 149, 150, 152, 153 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Мусієвський В.Є.