Справа № 372/1292/24
Провадження № 2-1111/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області

в складі :

головуючого судді Зінченка О.М.

при секретарі Григор`євій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

08.03.2024 р. представник позивача звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 в якому, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 27400,15 грн., яка складається з: 15000,00 грн. борг тіла кредиту; 8200,15 грн. борг відсотків за правомірне користування коштами; 4200,00 грн. борг послуг, судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та 5000,00 грн. витрати на правову допомогу.

Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги представник позивача зазначив, що 13.12.2022 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Є Гроші Ком» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики «Миттєвий» №-2546501 відповідно до якого відповідач отримала у кредит грошові кошти в сумі 15000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника НОМЕР_1 строком повернення до 11.01.2023 р. включно (п.2.1. п.2.2. Договору). Згідно п.2.3.1 Договору розмір процентів за користування коштами складає 1.90% від суми позики в день, що за календарний рік становить 693,5% річних. Відповідач умови договору позики не виконала, грошові кошти в строк не повернула, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. 01.05.2023 р. ТОВ «ФК «Преміум Актив» набуло право вимоги за укладеним Договором позики «Миттєвий» №-2546501 між відповідачем та ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» на підставі договору факторингу №2023-05-1П від 01.05.2023 р. укладеного між ТОВ «ФК «Преміум Актив» та ТОВ «Кредитпромінвест» на загальну суму заборгованості в розмірі 27400,15 грн., яка складається з: 15000,00 грн. заборгованість за тілом; 8200,15 грн. - борг відсотків за правомірне користування коштами; 4200.00 грн. борг послуг (комісії). Після придбання права вимоги позивач додаткових нарахувань не здійснював. 05.10.2023 р. позивач направив відповідачу повідомлення-вимогу (претензію) в якій зазначалось про необхідність сплати заборгованості, проте відповідач ігнорував виконання вимоги.

09.05.2024 р. до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме договору про надання фінансових послуг з факторингу №2023-02-9К від 24.02.2023 р. з витягом.

10.05.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін.

28.05.2024 р. до суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Підодвірного Т.І. надійшов відзив на позовну заяву в якому вказано, що представник відповідача вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Твердження позивача про те, що між ТОВ «Є Гроші Ком» та відповідачем було укладено кредитний договір від 13.12.2022 р. №-254650 не відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству. Приєднаний до матеріалів справи договір не містить підписів сторін договору. Згідно позову та копії поданого позивачем договору від 13.12.2022 р. №-254650, такий укладено в режимі онлайн шляхом заповнення відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача, однак разом з позовом не надано доказів, що відповідач здійснив певні дії. У позові не вказано, яким чином був надісланий та отриманий відповідачем ідентифікатор: СМС-повідомлення, певний месенджер. Роздруківка електронного листування не може вважатися електронним документом. Позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку визначеному ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою. Тому наявна в матеріалах справи копія договору не може вважатися електронним документом та не є належним доказом укладання договору. Позивачем не надано доказу, який би підтверджував встановлення особи, які направлявся примірник спірного договору. Позивачем не додано до позовної заяви доказу, який би свідчив про отримання відповідачем коштів. Матеріали судової справи не містять інформації, яким чином ТОВ «Кредитпромінвест» набуло право вимоги до відповідача, яке в подальшому, відступило позивачу. В зв`язку з цим просив відмовити у задоволенні позову.

03.06.2024 р. до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що зазначене у відзиві не може бути прийняте судом до уваги, оскільки він є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не відповідає дійсності. Щодо заборгованості за кредитним договором, щодо підписання договору в електронній формі та надання копії представник позивача зазначив твердження викладені в позовній заяві. Стосовно надання відповідачеві копії договору позики представник позивача зазначив, що відповідно до п.1.4 Договору договір відразу після його укладення, а також графік платежів та додаткові угоди до нього надаються позичальнику через його особистий кабінет, зберігаються в електронному вигляді і доступні клієнту в особистому кабінеті у будь-який час з можливістю завантаження та друку. У разі необхідності позичальник може подати позикодавцю заяву про отримання засвідченої паперової копії електронного договору, графіку платежів та або додаткових угод до нього, за надання цих копі плата позикодавцем не справляється. В матеріалах справи наявна квитанція №pr_ajggxluMaSY3XKDi від 13.12.2022 р., яка підтверджує перерахунок ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» кредитних коштів відповідачу у розмірі 14625,00 грн. з вирахуванням комісії за надання такого кредиту. Номер договору складається з ідентифікаційного номеру клієнта, а саме , а також з індивідуального порядкового номеру договору, а саме 2546501. В зазначеній квитанції в графі призначення платежу вказано «Поповнення картки згідно з договором №2546501», що відповідає порядковому номеру укладеного договору між ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» та ОСОБА_1 .В зазначеній квитанції вказується картка на яку було переведено кошти, а саме банківська картка відповідача. Отже твердження представника відповідача є безпідставними. Підтвердження відступлення права вимоги є договір факторингу та витяг з реєстру акту приймання-передачі прав вимоги боржників, що містяться в матеріалах справи. Тому твердження відповідача про недоведеність є необґрунтованою. Крім того 08.05.2024 р. було подано клопотання про доручення доказів до матеріалів справи, зокрема Договір про надання фінансових послуг з факторингу №2023-02-9К вді 24.02.2023 р. з витягом, який було укладено між ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» та ТОВ «ФК «Кредитпромінвест» та в подальшому ТОВ «ФК «Кредитпромінвест» було відступлено до ТОВ «ФК «Преміум Актив». Також дане клопотання було направлено відповідачу АТ «Укрпошта». В зв`язку з цим зазначив, що позовні вимоги є повністю обґрунтованими та підтверджені належними доказами.

03.06.2024 р. до суду від представника відповідача надішли заперечення (на відповідь на відзив) до яких додано документи, що підтверджують повноваження представника відповідача, а саме довіреність на справу №372/1292/24, копії свідоцтва серії ДП №5570 від 09.03.2023 р. про право на зайняття адвокатською діяльністю Підодвірним Тарасом Івановичем, договору про надання правової допомоги від 19.04.2024 р. В Запереченнях представник відповідача підтримав свою позицію викладену у відзиві на позовну заяву.

03.06.2024 р. до суду від представника відповідача надійшли заперечення на клопотання (заяву) в яких просив суд відмовити в задоволенні клопотання про долучення додаткових доказів до справи.

05.08.2024 р. до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копій квитанції до прибутного касового ордеру №6 від 30.05.2024 р., акту прийняття-передачі наданих послуг від 30.05.2024 р., договору про надання правової допомоги.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовні заяві просив суд розглянути даний позов у порядку спрощеного позовного провадження без участі позивача.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, свої заперечення щодо позовних вимог виклали у відзиві на позов та запереченнях, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що

13.12.2022 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Є Гроші Ком» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики «Миттєвий» №-2546501 відповідно до якого ОСОБА_1 отримала у кредит грошові кошти в сумі 15000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника НОМЕР_1 строком повернення до 11.01.2023 р. включно (п.2.1. п.2.2. Договору). Згідно п.2.3.1 Договору розмір процентів за користування коштами складає 1.90% від суми позики в день, що за календарний рік становить 693,5% річних. (а.с.28-34)

ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» 13.12.2022 р. перерахувало ОСОБА_1 позику в сумі 14625,00 грн. шляхом поповнення картки згідно з договором №2546501, що підтверджується квитанцією №pr_ajggxluMaSY3XKDi від 13.12.2022 р. (а.с.37)

24.02.2023 р. між ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» та ТОВ «Кредитпромінвест» було укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу №2023-02-9К, відповідно до якого ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» передав ТОВ «Кредитпромінвест» за плату, а ТОВ «Кредитпромінвест» прийняв належні ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» права вимоги до боржників по сплаті боргу за Основними договорами. (а.с.50-54)

Відповідно до витягу від 24.02.2023 р. до Договору факторингу №2023-02-9К від 24.02.2023 р., ТОВ «Кредитпромінвест» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором №-2546501 від 13.12.2022 р. (а.с.55)

01.05.2023 р. між ТОВ «Кредитпромінвест» та ТОВ «ФК «Преміум Актив» укладено Договір про надання фінансових послуг з факторингу №2023-05-1П, відповідно до якого ТОВ «Кредитпромінвест» передав ТОВ «ФК «Преміум Актив» за плату, а ТОВ «ФК «Преміум Актив» прийняв належні ТОВ «Кредитпромінвест» права вимоги до боржників по сплаті боргу за Основними договорами. (а.с.25-27)

Відповідно до витягу від 01.05.2023 р. до Договору факторингу №2023-05-1П від 01.05.2023 р., ТОВ «ФК «Преміум Актив» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором №-2546501 від 13.12.2022 р. (а.с.27 зворотня сторона)

Станом на 01.05.2023 р. відповідно до розрахунку заборгованості відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Преміум Актив» за кредитним договором № -2546501 в загальному розмірі 27400,15 грн., яка складається з: 15000,00 грн. заборгованість за тілом; 8200,15 грн. - борг відсотків за правомірне користування коштами; 4200.00 грн. борг послуг (комісії). (а.с.36)

Однак відповідач не погасила заборгованість за кредитним договором.

05.10.2023 р. ТОВ «ФК «Преміум Актив» направило ОСОБА_1 повідомлення вимогу (претензію) про необхідність сплати заборгованості в сумі 27400,00 грн. (а.с.22-23)

Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 р. у справі №732/670/19, від 23.03.2020 р. у справі №404/502/18, від 07.10.2020 р. №127/33824/19.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України.

За умовами ст.ст. 1049 та 625 ЦК України після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ (ВСУ від 7 вересня 2016 р. у справі за № 6-1412цс16).

Заперечення проти позову викладені у відзиві на позовну заяву суд вважає надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 , що підлягає стягненню становить 27400,15 грн., яка складається з: 15000,00 грн. заборгованість за тілом; 8200,15 грн. - борг відсотків за правомірне користування коштами; 4200.00 грн. борг послуг (комісії).

Позовні вимоги ТОВ «ФК «Преміум Актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані належними доказами, а тому підлягають повному задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другоїстатті 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з частиною другою статті 137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідноз умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною п`ятою статті 137ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячиз конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставістатті 41 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Згідно з частиною 4статті 62ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Статтями26,27Закону України«Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Захист інтересів позивача здійснювала адвокат Кшуташвілі В.О., що підтверджується копією Договору про надання правової допомоги від 09.08.2022 р.

Стороною заявника до матеріалів цивільної справи долучено копії Акту про прийняття-передачу наданих послуг від 30.05.2024 р. в якому міститься детальний опис виконаних робіт, кількість та сума послуг, згідно якого витрати на правову допомогу складають 5000 грн.

Стороною заявника до матеріалів цивільної справи долучено копію Квитанції до прибуткового касового ордеру №6 від 30.05.2024 р., згідно якої оплата за послуги за договором про надання правової допомоги від 09.08.2022 р. 5000,00 грн.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3статті 137 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені.

Відповідно до частини 8статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частина 2статті 15 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року у цивільній справі справа № 372/1010/16-ц.

Дослідивши подані документи, суд приходить до висновку, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. 509, 526, 610, 611, 626, 634, 639, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 279, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» (, адреса: 49094, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Мадриківська, буд.66) заборгованість в розмірі 27400,15 грн., яка складається з: 15000,00 грн. борг тіла кредиту; 8200,15 грн. борг відсотків за правомірне користування коштами; 4200,00 грн. борг послуг.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» (, адреса: 49094, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Мадриківська, буд.66) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн.) 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» (, адреса: 49094, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Мадриківська, буд.66) витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн.)

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО.М.Зінченко