ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1396/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №699/347/24 Категорія: 305010900 Гусарова В.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіКарпенко О.В., Сіренко Ю.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10.07.2024 (повний текст складено 10.07.2024, суддя в суді першої інстанції Гусарова В.В.) у цивільній справі за позовом ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ПАТ «СК «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» про стягнення шкоди від дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося у лютому 2024 року до суду з даним позовом, яким просило стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 25684,50 грн., мотивуючи про те, що 28.08.2020 між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № AM 152702, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 .

У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

19.08.2021 відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen», д.р.н. НОМЕР_2 , допустила зіткнення з транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок цієї ДТП транспортним засобам завдано механічних пошкоджень.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.12.2021 у справі №760/22530/21 відповідача ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник після чого було складено страхові акти, за якими ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 87 193,87 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «ВАН-КЛІК», остання, керуючись ст. ст. 22 та 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в розмірі 61 509,37 грн.

З 27.09.2022 ПрАТ «СК «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» с правонаступником ПрАТ «СК «ВАН-КЛІК».

Отже відповідач, як винуватець ДТП, має виплатити страховику різницю між виплаченим страховим відшкодуванням страховика своєї відповідальності та витратами позивача по виплаті страхового відшкодування за договором добровільного страхування, яка становить 25684,50 грн.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10.07.2024 позовні вимоги у справі відхилено з посиланням на те, що позивачем не було обґрунтовано суму різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав 18.07.2024 засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та задовольнити позов. В обґрунтування вказано на те, що вартість реальних збитків у страховика обумовлена виплатою відшкодування вартості фактичного ремонту застрахованого транспортного засобу. Страховик відповідальності відповідача лише частково відшкодував витрати позивача, отже відповідач, як винуватець ДТП, має сплатити решту збитків (виплати позивача), які залишилися невідшкодовані.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 25684,50 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 19.08.2021 відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen», д.р.н. НОМЕР_3 », допустила зіткнення з транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 ..

Відповідно до постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 17.12.2021 у справі №760/22530/21 ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.18-19).

При цьому 28.08.2020 між позивачем ПрАТ «КС «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № AM 152702, строк дії до 27.08.2021 (а.с.9).

Застрахований транспортний засіб «Toyota Саmry», д.н.з. НОМЕР_1 .

22.08.2021 проведено огляд указаного вище транспортного засобу «Toyota Саmry», про що складено акт з переліком пошкоджень (а.с.20). У вказаному акті помилково зазначено дату 22.08.2020, про що позивачем подано клопотання (а.с.133), у якому дату огляду слід вважати 22.08.2021.

22.08.2021 ОСОБА_2 подано заяву про настання страхового випадку, у якій указано кошти перерахувати в ТОВ «Саміт Моторз Україна» (а.с.6).

Страховим актом КАСКО №8352/1 прийнято рішення про відшкодування ОСОБА_2 страхового відшкодування в розмірі 87193,87 грн. (а.с.29).

Згідно рахунку №СМУ00028709 від 02.09.2021 ТОВ «Саміт Моторз Україна» сума до сплати становить 87193,87 грн. (а.с.28).

23.09.2021 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» перераховано ТОВ «Саміт Моторз Україна» кошти в сумі 87193,87 грн. (а.с.30).

Враховуючи, що винуватцем ДТП є відповідач ОСОБА_1 , а її цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ВАН-КЛІК», позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування та, за його словами отримав страхове відшкодування в розмірі 61 509,37 грн.

Відповідні докази у матеріалах справи відсутні.

Таким чином невідшкодованою сумою збитків позивача склали кошти в розмірі 87 193,87 грн. - 61 509,37 грн. = 25 684,50 грн., вимоги про стягнення якої заявлені у цій справі.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За обставин цієї справи винуватцем ДТП внаслідок якої застрахований автомобіль зазнав механічних пошкоджень є відповідач, що під сумнів сторонами не ставиться.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 ЗУ «Про страхування»).

Відповідно до частини другої статті 8 ЗУ «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).

Аналогічні за змістом положення містить ст. 27 ЗУ «Про страхування».

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, у постанові ВП ВС від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц указано, що згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 ЗУ «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відтак, у даному випадку позивач, який є страховиком збитків за договором добровільного страхування, що виплатив відповідне відшкодування, в силу приписів, зокрема, ст. 993 ЦК України має право вимоги до відповідальної за шкоду особи (відповідача) у межах фактично виплаченого відшкодування.

При цьому, за словами позивача, йому частину коштів погашено страховиком цивільно-правової відповідальності відповідача, отже невідшкодована сума страхової виплати позивача має бути стягнута з відповідача в цій справі, що відповідатиме положенням ст. 1194 ЦК України.

Одночасно відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказів щодо розміру отриманого відшкодування від страховика цивільно-правової відповідальності відповідача суду не надано.

Клопотань про витребування таких доказів, або пояснень неможливості їх надання учасниками справи до суду також не надходило.

Зазначені докази позивачем не долучалися також до його апеляційної скарги з обґрунтуванням неможливості їх надання при розгляді справи судом першої інстанції.

Таким чином, оскільки страховий ліміт страховика цивільно-правової відповідальності відповідача у справі складає за матеріальними збитками 130 000,00 грн., пред`явлення вимог про відшкодування в розмірі меншому ніж вказана сума можливе лише у разі доведення отримання погодженого страхового відшкодування від страховика відповідача, якого не було достатньо для повного погашення збитків позивача.

Проте доказів отримання страхового відшкодування позивачем у справі в тій чи іншій сумі суду не дано, отже суд не може встановити в якому саме розмірі відповідач, як винуватець ДТП, має відшкодовувати завдані збитки.

Відповідні обставини у справі ґрунтуються лише на твердженнях позивача без надання об`єктивних доказів, що є неприпустимо.

Таким чином суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про відмову у задоволенні позовних вимог у справі через недоведеність, з чим погоджується і апеляційний суд.

Апеляційні аргументи скаржника таких висновків судів не спростовують, адже не підтверджують розміру отриманого позивачем страхового відшкодування.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10.07.2024 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10.07.2024 у цивільній справі за позовом ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ПАТ «СК «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС», про стягнення шкоди залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 11.09. 2024.

Суддя-доповідач

Судді