печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5588/20-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року суддя Печерського районного суду міста Києва Соколов О.М., при секретарі судового засідання Ковтун К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву представника Державної казначейської служби України Кобеляцької М.А. про виправлення помилки у виконавчому листі у справі 757/5588/20-ц за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Прокуратури Полтавської області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 757/5588/20-ц за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Прокуратури Полтавської області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.09.2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Прокуратури Полтавської області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 13.09.2022 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.09.2021 року було скасовано та ухвалено постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Прокуратури Полтавської області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю, задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію моральної шкоди в сумі 30 000,00 грн.

У червні 2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника Державної казначейської служби України Кобеляцької М.А. надійшла заява про виправлення помилки у виконавчому листі. В обґрунтування якої, остання вказала, що на виконання вищевказаної постанови Київського апеляційного суду від 22.11.2022 року видано виконавчий лист. У резолютивній частині виконавчого листа зазначено: стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію моральної шкоди в сумі 30 000,00 грн, але в той же час боржником зазначена Державна казначейська служба України (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6). Просила суд, виправити помилку у виконавчому листі Печерського районного суду м. Києва, виданого 22.11.2022, по справі № 757/5588/20-ц, вірно зазначивши боржника - Державний бюджет України замість Державна казначейська служба України.

27.06.2023 року на адресу суду від представника відповідача 1 надійшли пояснення щодо заяви про виправлення помилки.

19.06.2024 року відповідно до реєстру передачі справ, на запит судді були надані матеріали цивільної справи № 757/5588/20-ц.

Сторони по справі у судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду даної заяви. На адресу суду від представника відповідача 2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заперечує проти задоволення заяви.

За приписами ч.ч.1, 4 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. Про виправлення помилки в виконавчому документі суд постановляє ухвалу. Відповідно до частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання рішення суду здійснюється органом державної виконавчої служби у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), та розпочинається з відкриття виконавчого провадження постановою державного виконавця.

Державний виконавець повертає виконавчий документ, який видається на виконання рішення суду, за наявності підстав, перелік яких визначений ч. 4 статі і 4 вищевказаного Закону.

Однією з таких підстав є невідповідність виконавчого документа ч.1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Вимоги до виконавчого документа встановлені ч.1 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження».

У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Так, визначення боржником у виконавчому документі Державного бюджету України суперечить положенням статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно з якими боржником може бути фізична або юридична особа, держава, на яких покладаються обов`язок щодо виконання рішення.

Крім того, вищевказане визначення боржника у виконавчому документі не відповідає положенням ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки в даному випадку не може бути вказане місцезнаходження боржника та ідентифікаційний код.

Таким чином, характерною особливістю виконання рішень судів, за якими боржниками є Державний бюджет України, є визначення боржником по даним рішенням суду відповідного органу державної влади, який згідно положень Бюджетного кодексу України є розпорядником тих бюджетних коштів, стягнення яких передбачено судовим рішенням.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» саме Державна казначейська служба України є головним розпорядником бюджетних коштів за програмою 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника Державної казначейської служби України Кобеляцької М.А. про виправлення помилки у виконавчому листі у справі 757/5588/20-ц за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Прокуратури Полтавської області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 432, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Державної казначейської служби України Кобеляцької М.А. про виправлення помилки у виконавчому листі у справі 757/5588/20-ц за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Прокуратури Полтавської області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду м. Києва.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Соколов