ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19 листопада 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/10572/24

Провадження № 22-ц/4820/2179/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2024 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії,

в с т а н о в и в :

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2024 рокупозов ОСОБА_1 задоволено.

З таким судовим рішенням не погодилось ГУ ПФУ в Хмельницькій області та подало апеляційну скаргу. Одночасно із апеляційною скаргою апелянт звернувся із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 04 листопада 2024 року апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Хмельницькій області залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання доказів направлення апеляційної скарги іншим учасникам справи та звернення із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення.

На виконання вимог ухвали апелянт надав докази направлення апеляційної скарги позивачу ОСОБА_1 та звернувся до суду із клопотанням про поновлення строку, із зазначенням інших причин поновлення строку на апеляційне оскарження.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання про поновлення строку апеляційний суд дійшов висновку, що зміст клопотання є ідентичним до змісту того клопотання, яке було подане разом із апеляційною скаргою та ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 04 листопада 2024 року зазначені у клопотанні підстави були визнанні судом неповажними. Зокрема зазначено, що апеляційна скарга подається повторно, оскільки первину апеляційну скаргу було повернуто апелянту. Первинна апеляційна скарга була подана своєчасно, в межах строку на апеляційне оскарження через підсистему «Електронний суд». При повторному поданні апеляційної скарги ГУ ПФУ в Хмельницькій області діяло швидко та відповідно до ситуації, без невиправданих зволікань. Крім того, апелянтом наголошено про дійсний на території України воєнний стан, запровадження якого є поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі, гарантує стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка ратифікована Україною Законом від 17.07.1997 №475/97-ВР.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У абзацах другому, третьому підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 верховенство права охарактеризовано як панування права в суспільстві. Верховенство права, за позицією Суду, вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зокрема, у пункті 40 справи «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Сутність цього принципу полягає у тому, що в разі винесення судом рішення, що набрало законної сили, воно не може бути піддане сумніву.

Водночас у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» ((В.П.), №22277/93, 27.06.2000, параграф 59) зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Тому, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Із матеріалів справи вбачається, що повний текст рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2024 року складено 02 серпня 2024 року.

Вперше апелянт направив до апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2024 року в межах строку на апеляційне оскарження 22 серпня 2024 року.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 28 серпня 2024 року апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Хмельницькій області залишено без руху для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме сплати судового збору у сумі 2291,78 грн.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 11 вересня 2024 року апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто апелянту, оскільки на виконання вимог ухвали суду про залишення скарги без руху ГУ ПФУ в Хмельницькій області не усунуло недоліки апеляційної скарги, зокрема не надало доказів сплати судового збору в сумі 2291,78 грн.

Таким чином, повернення апеляційної скарги апелянту відбулось із причин невиконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху.

30 жовтня 2024 року ГУ ПФУ в Хмельницькій областіповторно направило апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» із пропуском строку на апеляційне оскарження, поза межами тридцятиденного строку із дня отримання копії оскаржуваного рішення. Одночасно із апеляційною скаргу було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 04 листопада 2024 року наведені ГУ ПФУ в Хмельницькій області підстави пропуску строку на апеляційне оскарження визнано неповажними та надано строк для зазначення інших підстав для поновлення строку.

15 листопада 2024 року ГУ ПФУ в Хмельницькій області повторно подало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, проте підстави для поновлення строку, які зазначенні у клопотанні вже розглядались судом та ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 04 листопада 2024 року були визнані судом неповажними для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наведені апелянтом інші підстави для поновлення строку, є не поважними.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин апеляційне провадження у справі не може бути відкрите.

Керуючись ст. ст. 358 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

у х в а л и в :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2024 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсіївідмовити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк