Сквирський районний суд Київської області
Справа № 369/7900/24
Провадження № 2/376/1152/2024
29 жовтня 2024 року Сквирський районний суд Київської області у складі:
Головуючого судді Батовріної І.Г.
за участю секретаря судових засідань Мандзюк М.С.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди, -
Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 19.08.2020 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та АТ КБ «Приватбанк» було укладено Поліс добровільного страхування наземного транспортного засобу «Ford Focus» д.н.з. « НОМЕР_1 » «КАСКО» № НОМЕР_2 . 03.05.2021 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 та автобуса «Богдан», д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4 . Згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.11.2021 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України. 05.05.2021 року потерпілий від ДТП звернувся до позивача з заявою №00425687 про подію з ознаки страхового випадку згідно з договором «КАСКО» №K2L9CPS-207J46Q. Позивачем прийнято рішення про виплату страхового відшкодування на підставі страхового акту у розмірі 197 357,85 грн.. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_3 , застрахована у ТДВ «СГ «ОБЕРІГ». ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» сплатило ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» відшкодування шкоди у розмірі 103 393,40 грн.. За таких обставин, представник позивача просить стягнути з відповідача 93 963,85 грн. та судові витрати.
Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 25.07.2024 року було прийнято справу до провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
У визначений ухвалою суду строк для подання відзиву, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, заяв, клопотань від відповідача на адресу суду також не надходило.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 19.08.2020 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено Поліс добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №K2L9CPS-207J46Q, згідно з яким ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування за пошкодження автомобіля марки «Ford Focus» д.н.з. « НОМЕР_1 » (а.с. 13-23).
03.05.2021 о 14:35 у м. Києві по вул. Академіка Заболотного в напрямку Одеської площі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 та автобуса «Богдан», д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4 (а.с. 24-25)
05.05.2021 р. потерпілий внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою № 00425687 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО №K2L9CPS-207J46Q (а.с. 30).
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Ford Focus» були спричинені механічні пошкодження. Вартість збитку згідно з звітом про визначення вартості матеріального збитку виконаного ФОП « ОСОБА_5 » від 25.05.2021 р. становить: вартість відновлювального ремонту КТЗ визначена за витратним підходом 593 260,56 грн., ринкова вартість КТЗ визначена за порівняльним підходом 334 970,25 грн., коефіцієнт фізичного зносу 0,4241, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу 382 394,24 грн. (а.с. 33-48).
ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на підставі Страхового акту №00425687 від 14.06.2021 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 193 345,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 227520 від 15.06.2021 року та бухгалтерською довідкою № 021809 від 14.06.2021 р. (а.с. 72-74).
Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «СГ «Оберіг», то керуючись ст.ст. 22 та 29 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 103 393,40 грн..
Залишок невідшкодованої суми страхового відшкодування становить 93 963,85 грн.
Належних та допустимих доказів на спростування вказаних документів відповідачем суду надано не було.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем.
Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації.
Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.
Отже, з урахуванням викладеного вище, суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА»підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 93 963,85 грн.
Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 280, 284 ЦПК України, ст. 990, 1166, 1188, 1191, 1192 ЦК України, Законом України "Про страхування", Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", -
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя І.Г. Батовріна