Справа № 154/1263/24
Провадження № 2/931/211/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 вересня 2024 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Безп`ятко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Левчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

04 квітня 2024 року позивач звернулася до Володимир-Волинського міського суду Волинської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 грудня 2018 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Волинській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем по справі ОСОБА_2 . В них у шлюбі з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 . Під час перебування в шлюбі з`ясувалося, що вони зовсім різні люди з відповідачем, мають протилежні та несумісні характери, різні погляди на спільне сімейне життя та плани на майбутнє. Через істотну відмінність їхніх бачень щодо суті та змісту сімейних відносин, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Більше двох років проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільно господарство не ведуть. Відповідач матеріально доньку не утримує та не допомагає. Також зазначає, що на даний час не має постійного місця роботи, а тому її дохід від роботи по найму носить нестабільний та мінливий характер. Заробітна плата є незначною, а тому без допомоги відповідача важко утримувати малолітню доньку, яка постійно підростає та потребує додаткових витрат. Для здорового зростання дитини її потрібно правильно харчувати, обстежувати в лікарів, оздоровлювати, на що також потрібно витрачати кошти. Вважає, що вони, як батьки, зобов`язані забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань, розвитку обдарувань. Відповідач є здоровою і працездатною людиною, постійно працює та отримує значний дохід, тому аліменти слід стягувати у частці від його доходів.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 червня 2024 року цивільну справу передано до Локачинського районного суду Волинської області за підсудністю, справа надійшла 22.07.2024.

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 24 липня 2024 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.

Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с. 37). 12 серпня 2024 року від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, згідна на винесення заочного рішення (а.с. 38).

Відповідач у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки та оголошенням на сайті Судової влади (а.с. 35, 36). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 28 грудня 2018 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладено шлюб, який зареєстровано Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 1725, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 28 грудня 2018 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « ОСОБА_6 » (а.с. 6).

У шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12 лютого 2019 року, з якого вбачається батько дитини ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с. 7).

Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України.

Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти. Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 22.11.2022 у справі № 188/1029/19.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2024/002641706 від 15.03.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на даний час проживає в АДРЕСА_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України , частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України).

Як вбачається із доводів позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 працює та отримує значний дохід.

Відповідачем не подано до суду жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували його непрацездатність, наявність на утриманні інших дітей, непрацездатних осіб, а також ту обставину, що він за станом здоров`я чи у зв`язку з тим, що, перебуваючи у важкому матеріальному становищі, не спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, заявленому позивачем.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Виходячи із норм СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 2563 гривні.

При визначенні розміру аліментів на дитину, судом враховуються: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка перебуває на утриманні матері, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є особою працездатного віку, а також відсутні докази, які б підтверджували, що на його утриманні перебувають інші особи.

Враховуючи наведене, норми ст. 182 СК України, вік дитини, положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі ст. ст. 141, 180-182, 183, 191 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 27, 77-81, 141, 247, 263-265, 273, 280, 354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 квітня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Повний текст рішення складено 16.09.2024 року.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко