Ухвала

29 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 752/22270/19

провадження № 61-19599ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши заяву судді Зайцева А. Ю. про самовідвід у справі за заявою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 2-12/10, виданого 20 вересня 2010 року Голосіївський районним судом м. Києва, та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Голосіївський районний суд м. Києва ухвалою від 07 лютого 2020 року відмовив у задоволенні заяви «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-12/10, виданого 20 вересня 2010 року Голосіївський районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу за кредитним договором у розмірі 101 670,94 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 грудня 2009 року становить 811 395,25 грн.

Київський апеляційний суд постановою від 26 листопада 2020 року апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» задовольнив частково. Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа змінив у мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови. В іншій частині ухвалу суду залишив без змін.

28 грудня 2020 року АТ «УкрСиббанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу та ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року у цій справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2021 року для розгляду справи призначено суддю-доповідача ОСОБА_2 та суддів, які входять до складу колегії: Антоненко Н. О., Крата В. І.

Верховний Суд ухвалою від 01 лютого 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «УкрСиббанк» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовив.

Верховний Суд ухвалою від 01 лютого 2021 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «УкрСиббанк» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року в частині видачи дубліката виконавчого листа у справі та витребував її матеріали із суду першої інстанції.

29 січня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 квітня 2024 року (у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_2 ) справу призначено судді-доповідачеві Зайцеву А. Ю. та суддям, які входять до складу колегії: Коротенку Є. В., Тітову М. Ю.

26 квітня 2024 року суддею Зайцевим А. Ю. заявлено самовідвід з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, оскільки між ним та АТ «УкрСиббанк» виник спір.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до положень пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частин першої, другої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З урахуванням викладеного, з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді касаційної скарги АТ «УкрСиббанк» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року в частині видачи дубліката виконавчого листа у справі № 752/22270/19, а також забезпечення довіри учасників справи, колегія суддів вважає, що заява судді Зайцева А. Ю. є обґрунтованою, а тому наявні правові підстави для задоволення заяви про самовідвід судді.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 36, статтею 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Зайцева Андрія Юрійовича про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Зайцева Андрія Юрійовича від розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 07 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року в частині видачи дубліката виконавчого листа у справі за заявою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Передати цивільну справу № 752/22270/19 (провадження № 61-19599ск20) для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов