ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1579/24 Справа № 712/4641/22
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

10 вересня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Гончар Н.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

29 серпня 2024 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2024 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на те, що вона має тяжкий матеріальний стан, є самозайнятою особою, виховує самостійно двох синів, проживає в орендованій квартирі, що підтверджується договором оренди нерухомого майна від 27 червня 2022 року та додатковою угодою від 01 липня 2023 року), оплачує навчання старшого сина в університеті ім. Я. Мудрого (місяць навчання 4135 грн., рік навчання 41350 грн.). Вказує, що річний дохід за 2023 рік становить 102352,92 грн., згідно Форми ОК 5 Пенсійного фонду України, яка додана до апеляційної скарги. Оскільки розмір судового збору, який необхідно сплатити ОСОБА_1 (6133,60 грн.) за подачу апеляційної скарги на рішення суду перевищує 5 % її річного доходу, керуючись ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» остання просить звільнити її від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору, при цьому,ст. 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Положеннями статтей 136 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог ст. ст. 81, 83 ЦПК України, покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Визначення майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Тобто можливість особи розпоряджатися своїми коштами та майном повинна враховуватися судами при оцінці фінансового (майнового) стану цієї особи при вирішенні питань, пов`язаних зі сплатою судового збору.

У клопотанні ОСОБА_3 зазначила, що має двох дітей, є самозайнятою особою, та річний дохід за 2023 рік становить 102 352,92 грн. що підтверджується довідкою ОК-5, у зв`язку з чим вказує, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача, що підтверджується поданими додатками до апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суму виплачених доходів та утримання податків, які долучені позивачем до апеляційної скарги не можуть бути єдиною та безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки вони не підтверджують реальний майновий стан позивача, довідка з Пенсійного фонду України (форма ОК-5) також не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки містить відомості про застраховану особу, та не містить жодних даних про майновий стан позивача на момент подання апеляційної скарги. Надані позивачем договори оренди нерухомого майна, та квитанції про сплату за навчання сина свідчать про витрати ОСОБА_1 , однак не містять інформацію про прибуток позивача.

Декларація ОСОБА_1 про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру не приймається як належний доказ відносно наявності/відсутності майна та доходів в підтвердження звільнення від сплати судового збору, оскільки остання надана суду за 2015 рік.

З огляду на викладене, наведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_1 відповідно до статті 8 ЗУ «Про судовий збір» не підлягають до задоволення щодо звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2024 року.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з п.п. 3 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (станом на 2022 рік) за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 3 розмірі прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що в сумі становить 7443 грн. (прожитковий мінімум станом на січень 2022 рік 2481 грн.)

Отже, за подання апеляційної скарги на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2024 року скаржнику слід сплатити судовий збір у розмірі 6133,80 грн. (4089,20*150/150=6133,80).

На підтвердження сплати судового збору слід надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушення вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України, тобто апеляційна скарга залишається без руху, а скаржнику надається строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від15 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя необхідно залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Керуючись статтями 136, 185, 357 ЦПК України, на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір», суддя

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, а саме: надання оригіналу квитанції про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 6133,80 грн.

Копію ухвали направити скаржнику для виконання.

У разі невиконання ухвали суду апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Гончар