Справа № 404/7926/23
Номер провадження 2/404/1857/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря Галушко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кропивницькому, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання в розмірі 335 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 років 02 місяці позивач працював на підприємстві електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування, підземним електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища.

Вказує, що 31.07.2018 року був звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію згідно ст. 38 КЗпП України.

Зазначає, що за час роботи на підприємстві через шкідливі умови праці та значне перевантаження, через недосконалість робочого місця з вини роботодавця, у позивача виникло хронічне професійне захворювання. Було визначено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 60% та встановлено 3 групу інвалідності безтерміново.

Внаслідок отриманого професійного захворювання змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження. У зв`язку з отриманим професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Не має змоги працювати, з обережністю виконує хатню роботу, будь-які фізичні навантаження протипоказано.

Позивач має радикулопатію, яка виражається в постійних болях суглобів та хребта. Болі в спині бувають нестерпними, тому постійно доводиться приймати ліки для усунення больового синдрому та зняття запалень. Постійно відчуває фізичні страждання, постійну відчуває психологічний дискомфорт.

За вказаного змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права та просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 335 000,00 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.09.2023 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

05.12.2023 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

Представником відповідача 27.02.2024 року подано відзив на позовну заяву.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву щодо розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги не визнав.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задовлення позовних вимог із наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , працював на ДП «Східний ГЗК», з 01.07.1998 року по 18.08.1999 року електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування, з 14.07.2000 року по 18.11.2001 року - електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування, з 19.11.2001 року на посаду підземний електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування

31.07.2018 року звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, на підставі ст. 38 КЗпП України.

З інформаційної довідки про умови праці від 07.11.2018 № 01-22-03/505318 Управління держпраці у Кіровоградській області вбачається, що відповідно до «Гігієнічної кваліфікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» затвердженої наказом МОЗ України від 08.04.2014 року №248, умови праці на робочому місці працівника Інгульської шахта ДП «Східний ГЗК» ОСОБА_1 ,1957 року народження відносяться до ІІІ класу 2 ступеню шкідливості та небезпечності.

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 29.12.2018 року зазначено, що професійне захворювання у ОСОБА_1 виникло за таких обставин: робота в шкідливих умовах праці на Інгульскій шахті ДП «СхідГЗК», причиною виникнення професійного захворювання вказано запиленість повітря робочої зони: концентрація пилу, у тому числі вміст вільного двоокису кремнію: середній - 2,5 мг/м?, максимальний 2,7 мг/м?, при нормі 2,0 мг/м?, підвищені та знижені температури,температура поверхні устаткування,матеріалів повітряної зони +10,0 ?, при нормі +17,+26, рівень вологості та рухомості повітря вологість 94% при нормі 60-95%, рухомість °) нахилів корпусу відносяться до ІІІ класу І ступеня важкості трудового процесу. За показниками напруженості трудового процесу та нерегулярна змінність роботи ІІ клас ступінь напруженості трудового процесу.

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» № 1848 від 20.12.2018 року ОСОБА_1 встановлений наступний діагноз: радикулопатія попереково-крижова L5, S1, і шийна С5, С6, С7 білатеральна з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого остеоартрозу у поєднанні з пері артрозом ліктьових (ПФ першого-другого ступеня) і колінних (ПФ другого ступеня) суглобів.

У довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 173243 від 08.01.2019 року ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності безтерміново, причина інвалідності - професійне захворювання.

З довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 011920 від 08.01.2019 року вбачається, що ступінь втрати працездатності позивача становить 60% з 08.01.2019 року з датою переогляду - безтерміново.

Відповідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 368 хірургічного відділення ДЗ «СМСЧ №19 МОЗ України» ОСОБА_1 з 03.06.2019 по 12.06.2019 року проходив лікування з діагнозом радикулопатія шийна С6, С7 та попереково-крижова L5, S1, переважно справа больовий та м`язові-тонічний синдроми, статико-динамічні порушення, стійкий периферичний нейросудинний синдром, двобічний плечолопатковий періартроз, деформуючий остеоартроз у поєднанні з періартрозом плечових, колінних суглобів, захв. професійне.

Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 698 хірургічного відділення ДЗ «СМСЧ №19 МОЗ України» ОСОБА_1 з 18.10.2019 року по 30.10.2019 року проходив лікування з діагнозом а) основний ХОЗЛ1 (пиловий бронхіт 1 ст. емфізема легень 1 ст.), група А загострення, б)ускладнення основного ЛН і ст.

Згідно довідки ДЗ «СМСЧ №19 МОЗ України» ОСОБА_1 вбачається, що позивач знаходився на амбулаторному лікуванні у хірурга поліклініки з 01.03.2019 ороку по 20.03.2019 року з діагнозом деформуючий остоартроз плечових, ліктьових, колінних суглобів ІІ ст.. ПФС ІІ ст (захв. проф.. 2018), стійкий виражений больовий с.м.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

За ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов`язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо- геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров`я, їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо).

Згідно ст. 38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, безпека гірничих робіт, охорона праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах.

Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як працівнику, належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими.

В силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Поряд з цим, відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АР Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно статті 237-1 КЗпП України відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Аналізуючи наведені вище докази суд вважає доведеним, що позивачу спричинено ушкодження здоров`я внаслідок шкідливих та небезпечних умов праці на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК», що призвело до виникнення у позивача хронічного професійного захворювання.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

У пункті 13 цієї постанови роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Суд зазначає, що у зв`язку із вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості в повній мірі реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя, усвідомлення чого завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища об`єктивно викликають у позивача переживання, страждання, стрес та депресію.

Таким чином суд бере до уваги при обрахунку розміру моральної шкоди позивачу внаслідок професійного захворювання кількість часу, який ОСОБА_1 пропрацював у шкідливих умовах на підприємстві відповідача (більше 17 років), ступінь втрати ним працездатності через професійне захворювання (60%), розмір мінімальної заробітної плати на час розгляду справи, глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, призначення позивачу третьої групи інвалідності безтерміново, характер професійних захворювань, їх наслідки для здоров`я позивача.

Керуючись принципом розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити позов частково та визначити розмір компенсації в сумі 150 000,00 грн., що на переконання суду відповідатиме завданій позивачу моральній шкоді через незворотність впливу негативних наслідків професійного захворювання на стан його здоров`я та подальше життя позивача.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (справа «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

Згідно із законом України № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», який набрав чинності 23.05.2020, стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди є доходом, який підлягає оподаткуванню на час виконання рішення суду крім сум,що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. В даному випадку мова йде про відшкодування шкоди, завданої платнику податків внаслідок ушкодження здоров`я, у зв`язку з чим вони не включаються до загального оподатковуваного доходу платника податків.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( Проніна проти України, № 63566/00, § 23, Європейського суду з прав людини , від 18 липня 2006 року ).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1500,00 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 150 000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат в дохід держави судовий збір в розмірі 1 500,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», місцезнаходження: вул. Горького, 2, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, .

Повний текст рішення складено 30.04.2024 року

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда Віталіна МОХОНЬКО