17.09.2024
Справа № 642/5402/24
Провадження № 2-н/642/1391/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Гримайло А.М. розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МОЄ МІСТЕЧКО» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року голова правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МОЄ МІСТЕЧКО» звернувся до суду із заявою, у якій просить видати судовий наказ, за яким стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за оплату послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій за період з 01.06.2023 по 31.07.2024 у розмірі 28 869,92 грн., за оплату послуг з теплопостачання за період з 01.06.2023 по 31.07.2024 у розмірі 10 842,02 грн., за оплату послуг з електропостачання за період з 01.06.2023 по 31.07.2024 у розмірі 0,00 грн., заборгованості за оплату послуг за період з 01.06.2023 по 31.07.2024 у розмірі 7 489,68грн. та витрати по сплаті судового збору.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вищезазначену цивільну справу необхідно передати до іншого суду у зв`язку з наступним.

Процесуальним законодавством передбачено наступні види підсудності: загальна (стаття 27 ЦПК України), альтернативна (стаття 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України) та виключна (стаття 30 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим кодексом.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. (Ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог зазначеної статті Жовтневим районним судом м. Харкова було зроблено запит.

Як вбачається із довідки про реєстрацію місця проживання від 10.09.2024 року, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально належить до Холодногірського району м. Харкова та на яку поширює свою територіальну юрисдикцію Ленінський районний суд м. Харкова.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Разом з цим, згідно ч.1 ст. 30 ЦПК України вимоги, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості за житлову послугу управління багатоквартирним будинком повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, боржник ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 . Багатоквартирний будинок обслуговується об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «МОЄ МІСТЕЧКО». Заборгованість боржника за комунальні послуги виникла за адресою: АДРЕСА_3 .

Боржник ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2016 р., є власником квартири АДРЕСА_2 , що територіально належить до Київського району м. Харкова та на яку поширює свою територіальну юрисдикцію Київський районний суд м. Харкова.

Відповідно до адміністративно-територіального устрою м.Харкова будинок 30 пров.Шевченківський знаходиться на території Київського району м.Харкова, який відносить до юрисдикції Київського районного суду м. Харкова.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 8 ст. 165 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що справа не підсудна Ленінському районному суду м.Харкова і передає її для розгляду до Київського районного суду м. Харкова.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 162, 165ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 642/5402/24 за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МОЄМІСТЕЧКО» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором -передати для розгляду до Київського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя А.М. Гримайло