З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
розглянувши у судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Краматорської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, -
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Краматорської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається з: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2868 га.; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дмитрівської сільської ради, Слов`янського району, Донецької області, в тому числі рілля площею 4,7014 га., пасовища площею 0,2887 га. На день смерті батька, позивач ОСОБА_1 , батько позивача ОСОБА_2 та мати позивача ОСОБА_3 , проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , тому позивач та його мати фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 та частково оформили спадщину і отримали свідоцтво про право власності за законом в рівних частках на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , яка проживала та була зареєстрована разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Однак оформити спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 позивач не може, оскільки ним не надано нотаріусу документів, які підтверджують право власності померлого на майно що успадковується.
Тому, просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2868 га., в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.
В судове засідання представник відповідача Краматорської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всіфактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Краматорської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як видно з копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 29 березня 2005 року Дмитрівською сільською радою Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Дмитрівка Слов`янського району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 7.
Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Отже, після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилася спадщина.
Відповідно до Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 29 серпня 1962 року палацом одруження м. Києва, ОСОБА_4 29 серпня 1962 року уклала шлюб зі ОСОБА_2 та змінила прізвище на ОСОБА_5 .
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 20 червня 1984 року Дмитрівською сільською радою Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Дмитрівка Слов`янського району Донецької області, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Таким чином, позивач ОСОБА_1 є сином, а ОСОБА_6 дружиною ОСОБА_2 , та відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є спадкоємцями першої черги спадкування за законом.
Як зазначено у Витягу Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янська № 9376816 від 21.12.2005 року, житловий будинок будинок літ. «А-1», загальною площею 75.9 кв.м., житловою площею 42.0 кв.м.; сарай літ. «Б», душ літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», літня кухня літ. «Є», літня кухня з сараєм літ. «Ж», сарай літ. «З», сарай літ. «И», льох літ. «К», вбиральня літ. «П», колодязь № 1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .
Відповідно до Інвентаризаційної справи № 394 на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленої Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янська, станом на 06.07.2005 року, на території домоволодіння знаходяться: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 75.9 кв.м., житловою площею 42.0 кв.м.; сарай літ. «Б», баня літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», літня кухня літ. «Е», літня кухня з сараєм літ. «Ж», сарай літ. «З», сарай літ. «И», погріб літ. «К», вбиральня літ. «Л», 1/2 колодязя № 1.
Як зазначено у Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ДН № 007412 від 31.08.2002 року, ОСОБА_2 , на підставі рішення Дмитрівської сільської ради народних депутатів від 05.07.2002 року, набув право власності на земельну ділянку площею 0,2868 га. по АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства.
Як зазначено у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ДН № 014226 від 03.06.2003 року, ОСОБА_2 , на підставі розпорядження голови Слов`янської районної державної адміністрації № 176 від 29.03.2002 року, набув право власності на земельну ділянку площею 4,990 га. на території Дмитрівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
З метою оформлення своїх спадкових прав позивач та його мати звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Як видно з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 233/2012, заведеної державним нотаріусом Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецькою Т.П. після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач ОСОБА_1 та його мати (дружина померлого) ОСОБА_3 звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Також до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини зверталася донька померлого ОСОБА_7 .
Як зазначено у Довідці Дмитрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області № 347/02-12 від 19.11.2020 року, ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з 1941 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з ним в будинку проживали та були зареєстровані його: дружина ОСОБА_3 з 10.01.1961 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_1 з 12.03.1993 року по теперішній час.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Отже, суд доходить до висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , але не оформили всіх своїх спадкових прав.
Як видно з копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 15 липня 2019 року Дмитрівською сільською радою Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Дмитрівка Слов`янського району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 3.
Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Отже, після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 відкрилася спадщина.
Таким чином, позивач ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_3 , та відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, є спадкоємцем першої черги спадкування за законом.
З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .
Як видно з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 62/2024, заведеної державним нотаріусом Другої Краматорської державної нотаріальної контори Донецької області Костюковою Н.С. після смерті ОСОБА_3 , 28 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Окрім позивача, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався, з чого суд робить висновок про те, що інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 відсутні.
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.2024 року, реєстровий № 1-371, виданого Другою Краматорською державною нотаріальною конторою Донецької області, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 успадкував земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» с. Дмитрівка Краматорського району Донецької області в розмірі 5,7 в умовних кадастрових гектарах.
Відповідно до Довідки державного нотаріуса Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецької Т.П. № 791-02/14 від 06.10.2011 року, ОСОБА_1 дійсно прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Як зазначено у Довідці Дмитрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області № 336 від 28.11.2005 року, ОСОБА_1 дійсно проживав та вів спільне господарство разом зі своїм батьком ОСОБА_2 з 1969 року по день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Отже, суд доходить до висновку про те, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , але не оформив всіх своїх спадкових прав.
Однак, 19 лютого 2021 року, державним нотаріусом Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецькою Т.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку біля нього після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки спадкоємцем ОСОБА_1 не надано нотаріусу правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане вище спадкове майно.
Рішенням Краматорської міської ради Донецької області № 2/VIII-18 від 17.12.2020 року про реорганізацію сільської та селищних рад шляхом приєднання до Краматорської міської ради, Краматорська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Дмитрівської сільської ради.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства яке діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Пунктом 1.3 Тимчасового Положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 (втратило чинність 01 січня 2013 року) було передбачено, що Державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації у межах встановлених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно частин першої та другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 319 ЦК України, встановлено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач на даний час є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька ОСОБА_2 . Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку позивач не може, оскільки ним не подано нотаріусу правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане вище спадкове майно.

Іншого шляху, ніж визнання права власності на вказане спадкове майно в судовому порядку, у позивача немає.

Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно та земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача.

Керуючись статтями 328, 1216, 1218, 1225, 1268, 1296 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 12, 13,76, 81, 89, 200, 263-265, 280, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Краматорської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_5 , право власності на:

* житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 75.9 кв.м., житловою площею 42.0 кв.м.; сарай літ. «Б», душ літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», літня кухня літ. «Є», літня кухня з сараєм літ. «Ж», сарай літ. «З», сарай літ. «И», льох літ. «К», вбиральня літ. «П», колодязь № 1, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ;

* земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2 , загальною площею 0,2868 га;

в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Повний текст рішення виготовлений 18 листопада 2024 року.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко