Справа №464/7839/24
пр № 2/464/2283/24
У Х В А Л А

18 листопада 2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПП «ТРАНСПАКСЕРВІС» про захист прав споживачів,

у с т а н о в и л а:

Позивач, через підсистему «Електронний суд», звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить: визнати факт порушення його прав як пасажира перевізникам ПП «ТРАНСПАКСЕРВІС»; стягнути з відповідача 2 000,00 грн моральної шкоди, завданої внаслідок незручностей та порушення його прав під час поїздки.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14листопада 2024 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшла наступного висновку.

За вимогами ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача: АДРЕСА_1 .

Позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (ч.5 ст.28 ЦПК України).

У відповідності до ст.4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Внесення інформації про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи до реєстру територіальної громади здійснюється органом реєстрації з одночасним повідомленням органу реєстрації за попереднім місцем проживання (перебування) (за наявності) про зміну особою місця проживання (перебування) (ч.3 ст.10 Закону).

За положеннями ст.4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» Єдиний державний демографічний реєстр, зокрема, використовується для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

Декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою. Особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування) ст.ст.3, 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Ураховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок декларування/реєстрації як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 15 листопада 2024 року, отриманої в порядку ч.8 ст.187 ЦПК України, місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки позивачем місце його перебування за адресою: АДРЕСА_3 , як цього вимагає закон, не підтверджено, а тому правила підсудності справ за вибором позивача на позови про захист прав споживачів не поширюються.

Місце заподіяння шкоди із позовної заяви встановити неможливо, як і відсутні дані про домовленість сторін про місце виконання договору.

З урахуванням вищенаведених норм, фактичних обставин та спірних правовідносин, які виникли між сторонами, відсутні передбачені законом підстави для розгляду даної справи Сихівським районним судом м.Львова, відтак таку за правилами ЦПК України справу слід передати за підсудністю до Луцького міськрайонного суду Волинської області, місцезнаходженням відповідача.

Також слід брати до уваги вимоги ст.378 ЦПК України, за якими судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Як виснував Верховний Суд у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 752/22030/18 недотримання правил територіальної підсудності є безумовною та достатньою правовою підставою для скасування судового рішення.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст.32 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.31, 258-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а:

Передати цивільну справу № 464/7839/24 за позовом ОСОБА_1 до ПП «ТРАНСПАКСЕРВІС» про захист прав споживачів за підсудністю до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів дня складання повного судового рішення.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч.3 ст.31 ЦПК України).

Повне судове рішення складено та підписано 18 листопада 2024 року.

Суддя Галина ШАШУРІНА