БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/23/24
Справа № 356/730/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Дудар Т.В.,

за участю секретаря Харченко Ж.В.

позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1

представників позивача

за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника відповідача

за зустрічним позовом ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Городок Яни Володимирівни про відшкодування (стягнення) судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Березанського міського суду Київської області перебувала цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 09.04.2024 задоволено заяву представника позивача за первісним позовом адвоката Вак О.В. про залишення первісного позову без розгляду у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування. Первісний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності залишено без розгляду. Продовжено розгляд справи за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування.

14.04.2024 через систему «Електронний суд» представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Городок Я.В. подала клопотання (зареєстровано канцелярією суду за вх. № 1283 від 15.04.2024), у якому просила суд стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок. Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою Березанського міського суду Київської області від 18.10.2023 відкрито провадження у справі № 356/730/23 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 07.12.2023 у справі № 356/730/23 зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 09.04.2024 задоволено заяву представника позивача за первісним позовом адвоката Вак О.В. про залишення первісного позову без розгляду у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування. Первісний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності залишено без розгляду, продовжено розгляд справи за зустрічним позовом.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_5 ОСОБА_1 було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме, витрат на правничу допомогу, орієнтовно складає 50 000,00 гривень.

Крім того, під час розгляду у судовому засіданні 09.04.2024 заяви представника ОСОБА_5 адвоката Вак О.В. про залишення без розгляду позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності, представниками ОСОБА_1 було зазначено про намір подати клопотання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу у зв`язку із залишенням без розгляду позову ОСОБА_5 за її заявою. В ухвалі Березанського міського суду Київської області від 09.04.2024 у справі № 356/730/23 питання щодо розподілу судових витрат між сторонами не вирішено.

Необґрунтованість дій ОСОБА_5 як позивача та ініціатора судового процесу у справі № 356/730/23, що надає ОСОБА_1 , як відповідачу, право на відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу на підставі ч. 5 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із залишенням без розгляду позову ОСОБА_5 адвокат Городок Я.В. обґрунтовує таким.

Так, до позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності не було додано жодного доказу, який підтверджує факт її спільного проживання з померлим ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Один з відповідачів ОСОБА_6 є рідним сином ОСОБА_5 , який, як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_5 , взагалі не порушував її прав та жодним чином не перешкоджав їй в оформленні права на спадкове майно, що є предметом спору у справі № 356/730/23. Крім того, ОСОБА_6 подав заяву про визнання позову, поданого його матір`ю.

Як стверджує представник ОСОБА_1 адвокат Городок Я.В., фактично вказаний вище позов було подано ОСОБА_5 проти Бондаренка В.М., який 01.09.2023 прийняв спадщину свого померлого батька у зв`язку з чим ОСОБА_5 мала намір виключити зі складу спадкової маси її частину і тим самим позбавити ОСОБА_1 частини спадщини, на яку він має право за законом як спадкоємець першої черги.

Сторона ОСОБА_5 почала подавати докази у справі № 356/730/23 лише на початку 2024 року через чотири місяці після подання позову до суду.

При цьому, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 подала вказаний вище позов, ОСОБА_1 був змушений звернутися за правничою допомогою до адвоката, якому необхідно було ознайомитися, вивчити та проаналізувати матеріали справи № 356/730/23, підготувати та направити адвокатські запити, підготувати відзив на позовну заяву ОСОБА_5 та зустрічний позов у справі № 356/730/23, клопотання про витребування доказів, інші заяви, клопотання, заперечення, представити інтереси ОСОБА_1 у судових засіданнях 07.12.2023, 12.02.2024, 15.03.2024, 09.04.2024.

Через сім місяців після подання ОСОБА_5 позову до Березанського міського суду Київської області, вчинення стороною ОСОБА_1 низки процесуальних дій у справі № 356/730/23, участі в трьох судових засіданнях, сторона ОСОБА_5 на четвертому судовому засіданні подала заяву про залишення позову без розгляду.

Правничу допомогу ОСОБА_1 у справі № 356/730/23 надавала адвокат Городок Я.В. на підставі договору № 78 про надання правової (правничої) допомоги від 16.10.2023, додаткової угоди № 1 від 21.10.2023, ордеру серія АІ № 1492825 від 12.11.2023.

Детальний перелік правової (правничої) допомоги, фактично наданої адвокатом Городок Я.В. ОСОБА_1 у справі № 356/730/23, її обсяг та вартість зазначено в Акті наданих послуг від 12.04.2024 та у звіті наданої правової (правничої) допомоги від 12.04.2024.

Правова (правнича) допомога у справі № 356/730/23 фактично надана на загальну суму 60 000,00 гривень, з яких ОСОБА_1 оплачено 53 267,00 гривень.

У клопотанні зазначено, що розмір гонорару (винагороди) у сумі 60 000,00 гривень співмірний з ціною позову вартості спадкового майна, адвокат Городок Я.В. брала участь у чотирьох судових засіданнях, підготувала значну кількість процесуальних документів, справа № 356/730/23 має важливе значення для ОСОБА_1 , оскільки стосується спадщини його померлого батька, якої ОСОБА_5 намагалася його позбавити шляхом зменшення його частки у ній, у зв`язку з чим ОСОБА_1 змушений захищати свої законні права на спадщину як спадкоємця у суді від безпідставних позовних вимог ОСОБА_5 , пред`явлених до нього.

19.04.2024 до суду через систему «Елетронний суд» надійшли заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_5 адвоката Вак О.В. У запереченнях ОСОБА_4 стверджує, що вказане клопотання не підлягає до задоволення, серед іншого, наводячи такі аргументи.

Виходячи із системного тлумачення положень частин 5, 6 статті 142 ЦПК України, частини 9 статті 141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які доводять зловживання процесуальними правами. Для стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказуваня необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач добросовісно та пред`явив необгрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

З аналізу клопотання про стягнення витрат на правову допомогу вбачається, що представник ОСОБА_1 обгрунтовує недобросовісність позивача та наявність підстав для застосування ст. 142 ЦПК України наступним: подання позивачем позову без належних доказів; не написання відповіді на відзив на позовну заяву; надання додаткових доказів не одночасно із позовом; подання заяви про залишення без розгляду на 4 судовому (підготовчому) засіданні; залучення співвідповідачем ОСОБА_6 , який є сином позивача.

Як вказує адвокат Вак О.В. наведені підстави вочевидь не свідчать про наявність будь-яких недобросовісних дій зі сторони позивача ОСОБА_5 , оскільки позовну заяву було подано разом із пакетом документів та клопотанням про витребування доказів, припущення відповідача щодо неналежності чи недостатності доказів, долучених при подачі позову, є виключно його суб`єктивною оцінкою, та не вказує на наявність недобросовісних дій позивача при зверненні до суду із позовною заявою. Написання відповіді на відзив є правом, а не обов`язком позивача. Подання доказів на стадії підготовчого провадження є правом позивача, суд може прийняти їх або відмовити у їх прийнятті, виходячи із конкретних обставин справи. Можливість подачі заяви про залишення позову без розгляду на стадії підготовчого провадження прямо передбачено ЦПК України як диспозитивне право позивача. ОСОБА_6 , який є сином позивача, є також спадкоємцем, який прийняв спадщину, і, відповідно, належним відповідачем у спорі щодо спадкового майна, спадкоємцем якого він є. Отже, відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, адже його дії направлені на захист своїх прав, і не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правничу допомогу.

Додатково ОСОБА_4 у запереченнях звернула увагу суду на те, що відповідач подав зустрічний позов, і розгляд справи № 356/730/23 триває. Правова допомога, яка зазначена в акті виконаних робіт, здебільшого стосується зустрічного позову, за результатами розгляду якого й можливо буде встановити наявність чи відсутність підстав для відшкодування зазначених у акті витрат. Отже, адвокат Вак О.В. вважає, що відсутні правові підстави для стягнення із позивача витрат на правову допомогу, оскільки позивач не вчиняв будь-яких недобросовісних дій та не зловживав процесуальними правами, відповідно, підстави для застосування ч. 5 ст. 142 ЦПК України відсутні.

У поданих представником позивача за зустрічним позовом адвокатом Городок Я.В. 22.04.2024 через «Електронний суд» (зареєстровано судом за вх. № 1388 від 23.04.2024) поясненнях до клопотання про відшкодування (стягнення) судових витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи подані представником ОСОБА_5 адвокатом Вак О.В. заперечення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, адвокат Городок Я.В., наводячи хронологію дій позивача ОСОБА_5 з часу подання ОСОБА_1 до Березанської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_6 , стверджує, що подаючи з 21.09.2023 нотаріусу заяви ОСОБА_5 , замовляючи в цей же день оцінку спірного майна та укладаючи договір з адвокатом, остання мала усвідомлений намір звертатися до суду з позовом у даній справі, щоб створити ОСОБА_1 штучні перешкоди в оформленні права на спадщину. Зміст позовної заяви і додані до неї копії документів, на думку представника позивача за зустрічним позовом, підтверджують, що ОСОБА_5 в особі свого представника свідомо подала до Березанського міського суду Київської області завідомо не обґрунтований позов, без жодних доказів, що підтверджували заявлені нею позовні вимоги та обставини, на які вона посилалася у позовній заяві.

Того ж дня, в п`ятницю, 22.09.2023 ОСОБА_5 подано нотаріусу заяву, у якій зазначено, що крім неї спадкоємцями померлого ОСОБА_6 є його діти ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , тому з метою виключення частини із складу спадкового майна, а саме: домоволодіння, з приміщеннями для індивідуальної трудової діяльності, що розташоване по АДРЕСА_1 , нею 22.09.2023 подано до Березанського міського суду Київської області позовну заяву, тому вона просить нотаріуса не видавати свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння з приміщеннями для індивідуальної трудової діяльності, що розташоване по АДРЕСА_1 до вирішення справи судом.

Представник ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що один з відповідачів ОСОБА_6 , який, як вбачається зі змісту позовної заяви є рідним сином ОСОБА_5 , взагалі не порушував її прав та жодним чином не перешкоджав їй в оформленні права на спадкове майно, що підтверджує відсутність у нього з ОСОБА_5 спору щодо спадкового майна, а подальше визнання ОСОБА_6 позову, поданого його матір`ю, може свідчити про намір останньої за попередньою домовленістю зі своїм сином створити формальні умови для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 і тим самим позбавити іншого спадкоємця ОСОБА_1 частини належної йому спадщини.

На думку адвоката Городок Я.В. про домовленість сина ( ОСОБА_6 ) та матері ( ОСОБА_5 ) створити ОСОБА_1 перешкоди в оформленні прав на спадкове майно та позбавити його права на частину спадщини шляхом подання вказаного вище позову свідчить також те, що 15.12.2023. після того як ухвалою Березанського міського суду Київської області від 07.12.2023 у справі № 356/730/23 було прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до спільного розгляду з позовом ОСОБА_5 , адвокат Вак О.В. подала до Шевченківського районного суду міста Києва позов від імені ОСОБА_6 про усунення ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, адвокат Вак О.В. одночасно є представником позивача ОСОБА_5 (матері) та відповідача ОСОБА_6 (сина), які через свого представника подали позовні заяви до ОСОБА_1 з єдиною метою створити йому перешкоди в оформленні спадщини та з наміром позбавити спадщини.

На переконання адвоката Городок Я.В. викладене вище підтверджує те, що позовна заява ОСОБА_5 фактично була подана нею до ОСОБА_1 з метою ущемлення його прав та інтересів як спадкоємця померлого ОСОБА_6 , а саме створити йому штучні (формальні) перешкоди в оформленні права на спадщину свого батька та виключити зі складу спадкової маси її частину і тим самим позбавити ОСОБА_1 частини спадщини, на яку він має право за законом.

Про штучність поданого ОСОБА_5 позову свідчить також те, що сторона ОСОБА_5 як ініціатор судового процесу у цій справі протягом чотирьох місяців взагалі не вчиняла жодних дій та заходів, спрямованих на правильне та швидке вирішення спору. Подавати заяви про виклик свідків та клопотання про долучення доказів сторона ОСОБА_5 почала лише з 21 січня 2024 року. При цьому, в жодних поданих нею заявах та клопотаннях не було вказано, які об`єктивні причини перешкоджали їй подати ці заяви, клопотання, докази раніше, в тому числі, разом з позовною заявою.

З огляду на викладене вище, ОСОБА_1 мав очікувані сподівання на вирішення судом спору за позовом ОСОБА_5 та, в залежності від ухваленого судом рішення, міг розраховувати на відшкодування витрат, що були ним понесені під час розгляду справи № 356/730/23.

Отже, адвокат Городок Я.В. стверджує, що в сукупності викладене вище підтверджує умисне подання стороною ОСОБА_5 завідомо необґрунтованого та безпідставного позову до ОСОБА_1 , за відсутності спору з ОСОБА_6 та свідчить про недобросовісність вчинення нею дій під час розгляду справи № 356/730/23, що надає ОСОБА_1 право вимагати компенсацію витрат на правничу допомогу, надану йому у справі № 356/730/23, провадження в якій було відкрито за позовом ОСОБА_5 .

Та обставина, що триває розгляд зустрічного позову у справі № 356/730/23 не є перешкодою для відшкодування ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, яка була йому фактично надана адвокатом до залишення без розгляду позову ОСОБА_5 за її заявою, поданою 09.04.2024, оскільки такі витрати у ОСОБА_1 виникли саме у зв`язку з поданням позову ОСОБА_5 . Відтак, адвокат Городок Я.В. просить суд задовольнити клопотання про відшкодуваня (стягнення) витрат на професійну правничу допомогу.

26.04.2024 адвокат Вак О.В. подала до суду додаткові заперечення на клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, у яких вказала, що жоден позов, який є вочевидь необґрунтованим, штучним чи надуманим, не може спричинити подачу зустрічного позову. На думку ОСОБА_4 , безпосередньо самим фактом звернення із зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 підтверджує наявність спору у виниклих правовідносинах. ОСОБА_1 самостійно обрав спосіб захисту у вигляді заявлення зустрічних позовних вимог, наразі вони розглядаються судом, без розгляду у зв`язку із безпідставністю первісного позову і, відповідно, відсутністю підстав для звернення та розгляду зустрічного позову (а саме таку позицію висловлює представник ОСОБА_1 у своїх поясненнях), ОСОБА_1 позовні вимоги залишити не просить. Також адвокат Вак О.В. наголошує на тому, що представник ОСОБА_1 перебирає на себе повноваження суду та надає оцінку доказам самостійно, пропонуючи прийняти свою суб`єктивну оцінку як встановлений факт. Відповідно до вимог ЦПК України особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Питання штучності позову не може вирішуватися на стадії подачі позову без встановлення обставин справи.

Обставини щодо одночасного укладання договору про надання правової допомоги, замовлення оцінки та звернення до нотаріуса свідчать лише про те, що ОСОБА_5 активно зайнялася захистом своїх прав.

Звернення ж ОСОБА_6 до Шевченківського районного суду м. Києва в особі представника ОСОБА_4 у грудні 2023 року, після відкриття провадження у справі № 356/730/23, після прийняття зустрічного позову до розгляду, з абсолютно іншим предметом та підставою позову, без будь-яких маніпулювань з автоматизованим розподілом справ між суддями, без будь-якого прямого чи опосередкованого впливу факту подачі позову до Шевченківського районного суду м. Києва на розгляд справи № 356/730/23, з визнанням позову неподаним, може свідчити лише про реалізацію ОСОБА_6 свого права на звернення до суду. Той факт, що представником ОСОБА_6 є адвокат Вак О.В., яка є представником ОСОБА_5 (яка не була визначена відповідачем у справі № 761/46413/23, а мала статус третьої особи), свідчить про реалізацію ОСОБА_6 права на вільний вибір адвоката. Тому адвокат Вак О.В. зауважує, що незрозумілим є те, в чому саме було виражене зловживання процесуальними правами саме ОСОБА_5 у зв`язку із подачею абсолютно іншого позову до абсолютно іншого суду ОСОБА_6 .

Визначення сина позивача ОСОБА_5 відповідачем по справі зумовлено тим, що спір виникає із спадкових правовідносин, відтак, відповідачами мають бути особи, які прийняли спадщину. Визнання за ОСОБА_5 права власності на частину спадкового майна зменшить частку ОСОБА_6 у спадщині, що вочевидь свідчить про наявність у ОСОБА_6 прав та обов`язків відносно предмета спору, і, відповідно, зумовлює необхідність залучення його саме в статусі відповідача. Як зазначено у додаткових запереченнях, ОСОБА_5 вважала та вважає, що має право на частину спірного приміщення, оскільки даний об`єкт нерухомості входить до складу спільного майна подружжя. І вона вчиняла всі передбачені законом дії, направлені на призупинення видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 без врахування того, що частина об`єкту нерухомості не відноситься до складу спадщини. Як стверджує представник ОСОБА_5 , звернення із відповідною заявою до нотаріуса, подача позову до суду є диспозитивними правами особи, і будь-які підстави зазначати про недобросовісність та штучність, а тим більше ущемлення прав ОСОБА_1 , відсутні. Залишення позову без розгляду не свідчить про відмову від позовних вимог чи власної позиції, особа має право повторно звернутися до суду із відповідною позовною заявою після усунення підстав, які унеможливлювали всебічний та об`єктивний розгляд справи.

Представники позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвокат Городок Я.В., ОСОБА_3 , позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали поданні клопотання та пояснення адвоката Городок Я.В.

Представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Вак О.В. заперечила проти задоволення клопотання про відшкодування (стягнення) судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представник ОСОБА_5 - адвокат Вак В.І. належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Як вже було зазначено вище, 09.04.2024 Березанський міський суд Київської області виніс ухвалу, якою задоволено заяву представника позивача за первісним позовом адвоката Вак О.В. про залишення первісного позову без розгляду у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування. Первісний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності залишено без розгляду. Продовжено розгляд справи за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування.

Як вбачається з матеріалів справи, правничу допомогу ОСОБА_1 у справі № 356/730/23 надавала адвокат Городок Я.В. на підставі договору № 78 про надання правової (правничої) допомоги від 16.10.2023, додаткової угоди № 1 від 21.10.2023 до договору № 78 про надання правової (правничої) допомоги від 16.10.2023 (т. 3, а.с. 96-98), ордеру серія АІ № 1492825 від 12.11.2023 (т. 1, а.с. 116).

Представник ОСОБА_1 (який мав процесуальний статус відповідача за первісним позовом) адвокат Городок Я.В. в порядку ч. 5 ст. 142 ЦПК України звернулася до суду із клопотанням про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При розгляді клопотання про відшкодування (стягнення) судових витрат на професійну правничу допомогу судом враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема, і ті, на які посилаються сторони: постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.07.2022 у справі № 686/28627/18, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного судувід 14.01.2021 у справі № 521/3011/18.

З аналізу ч. 5 ст. 142 ЦПК України вбачається, що для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (ч. 6 ст. 142 ЦПК України).

Частиною ж 9 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як передбачено ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

В силу приписів ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Очевидної штучності позову, як і необґрунтованості дій позивача, що виразилась у поданні позивачем позову без належних доказів; не поданні позивачем за первісним позовом відповіді на відзив на позовну заяву; надання додаткових доказів не одночасно із позовом; подання заяви про залишення без розгляду на 4 (підготовчому) засіданні; залучення співвідповідачем ОСОБА_6 , який є сином позивача, суд не вбачає, виходячи з такого.

Право на звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. 55, 124 Конституції України.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Право на доступ до суду є гарантованим незалежно від обґрунтованості позову. Право обирати спосіб захисту та підстави позову належить виключно позивачеві.

ОСОБА_5 , звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності реалізувала своє право на звернення до суду.

Частиною 4 статті 174 ЦПК України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи (заявами по суті справи відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву).

Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін.

Так, згідно з ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_5 , діючи через її представника адвоката Вак О.В., несла процесуальні наслідки вчинення або не вчинення нею у встановлені законом строки певних процесуальних дій, в тому числі щодо порядку і строків подання доказів.

Так, ухвалами Березанського міського суду Київської області від 15.03.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_5 адвоката Вак О.В. про долучення до матеріалів справи в якості доказів спільних фотографій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; відмовлено у задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_5 адвоката Вак О.В. про встановлення додаткового строку для подання відзиву разом із доказами до нього.

Щодо подання на четвертому підготовчому судовому засіданні заяви представника позивача за первісним позовом адвоката Вак О.В. про залишення первісного позову без розгляду у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності, то це є процесуальним правом позивача, яким вона і скористалася.

Варто вказати, що відсутні підстави стверджувати, що позивач за первісним позовом чи її представник штучно затягували процес розгляду справи.

Суд критично оцінює посилання представника ОСОБА_1 на те, що звернення ОСОБА_6 у грудні 2023 року до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про усунення права на спадкування свідчить про домовленість сина ( ОСОБА_6 ) та матері ( ОСОБА_5 ) щодо створення ОСОБА_1 перешкоди в оформленні прав на спадкове майно та позбавлення його права на частину спадщини і є доказом необґрунтованості дій ОСОБА_5 .

Фактично ОСОБА_6 реалізував право на звернення до суду, а питання обґрунтованості чи необґрунтованості поданого ним позову не є предметом розгляду у справі № 356/730/23.

Крім того, як вбачається з наданих ОСОБА_2 документів, провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування не було відкрито (т. 3, а.с. 129-130; 132).

Окремо суд звертає увагу на те, що з аналізу акту до договору № 78 про надання правової (правничої) допомоги від 16 жовтня 2023 року вбачається, що певні види правової (правничої) допомоги, які в ньому перелічені, стосуються, не виключно первісного позову, а й зустрічного, зокрема: п. 6: підготовка (складення) зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у справі № 356/730/23 з додатками (вартість 4000,00 гривень, обсяг: 3 години); п. 16: підготовка (складення) та подання до суду заяви про залишення без розгляду відзиву ОСОБА_5 на зустрічний позов ОСОБА_1 у справі № 356/730/23 (вартість 2500,00 гривень, обсяг: 1 година); п. 17: підготовка (складення) та подання до суду відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву представника ОСОБА_5 адвоката Вак О.В. у справі № 356/730/23 (вартість 4000,00 гривень, обсяг: 3 години); п. 18-20: участь адвоката в судовому засіданні (представництво інтересів клієнта) 12 лютого 2024 року, 15 березня 2024 року, 09 квітня 2024 року у справі № 356/730/23 в Березанському міському суді Київської області (вартість: по 5000,00 гривень за кожне з перелічених засідань) (т. 3, а.с. 99).

На думку суду, зазначені вище види та обсяг правничої допомоги були надані ОСОБА_1 саме в межах зустрічного позову, тому питання про відшкодування їх вартості має бути вирішене судом при винесенні рішення за результатами розгляду зустрічного позову.

Тому суд дійшов висновку, що в цій частині заявлене клопотання є передчасним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Городок Я.В. про відшкодування (стягнення) судових витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 44, 83, 133, 141, 142, 174, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Городок Яни Володимирівни про відшкодування (стягнення) судових витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. В. Дудар