КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4846/21
Провадження № 2/488/229/24 р.
24.01.2024 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої по справі - судді Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання Кралі В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування - виконком Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у вихованні, спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся в Корабельний районний суду міста Миколаєва з цивільним позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив суд визначити порядок участі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) у вихованні доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до такого графіку: кожного першого та третього тижня місяца з 09.00 суботи до 18.00 неділі, з правом ночівлі.
В обґрунтування заявленого позову позивачем зазначено, що він ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_2 пребували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.02.2017 року шлюб між сторонами по справі було розірвано.
Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом із батьком за власним бажанням, а донька разом із матір`ю.
Позивач зазначає, що приймає активну участь у забезпеченні доньки, справно сплачує аліменти, проте, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, забороняє бачитися з останньою та не дає можливості приймати участі у вихованні доньки.
На підставі вищезазначеного позивач звернувся до суду з даним позовом про усунення перешкод у вихованні, спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною.
В судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України.
Позивач надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив про задоволення позову, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач відзиву на позов до суду не надала, про причини неявки суд не повідомила. Крім того, ухвалу суду від 18.01.2022 року про відкриття провадження у даній справі було відразу розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення відповідачу.
Третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, заяв про заперечення позовних вимог до суду не надав.
Частина четверта статті 223 ЦПК України, роз`яснює про наслідки неявки в судове засідання учасника справи: у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
За правилами частини першої ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_2 перебували у шлюбі зареєстрованому 31.03.2000 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 88.
Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.02.2017 року справа № 488/4685/16-ц провадження № 2/488/703/17 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом із батьком за власним бажанням, а донька разом із матір`ю.
Відповідач систематично перешкоджає позивачу спілкуватися з донькою та приймати участь у її вихованні.
З метою вирішення питання участі батька у вихованні доньки та побачень з нею, відповідач звернувся до Органу опіки та піклування.
Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 08.07.2020 року № 569 визначено участь ОСОБА_1 у вихованні дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надавши йому можливість побачень з донькою кожного першого та третього тижня місяця з 09:00 суботи до 18:00 неділі, з правом ночівлі, надати батькам право змінювати порядок побачень з дитиною за їх взаємною згодою.
Відповідачем рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 08.07.2020 року № 569, проігноровано та не виконується.
З приводу невиконання відповідачем рішення органу опіки та піклування відповідач звернувся до служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради.
Листом від 17.05.2021 року № М-37/1/ОП/05.05.01-14 відповідача було проінформовано про те, що спеціалістами служби у справах дітей не вдалось провести профілактичну роботу з матір`ю дитини, ОСОБА_2 . Громадянці було надіслано запрошення, яким проігноровано, на телефонні дзвінки не відповідає.
Листом від 28.05.2021 року № М-44/1/ОП/05.05.01-14 Служба у справах дітей повідомила: спеціалістом служби проведена профілактино-роз`яснювальна бесіда з громадянкою ОСОБА_2 щодо недопущення невиконання рішення виконавчого комітету № 569 від 08.07. 2020 року щодо порядку участі батька у вихованні та спілкуванні із донькою.
Листом від 11.05.2021 року № 4346/53-М Відділення поліції № 3 Головного управління національної поліції в Миколаївської області проінформували про те, що у ході відпрацювання звернення було встановлено, що 08.05.2021 року, ОСОБА_2 перешкоджає батьку, бачитися з донькою ОСОБА_3 , 2014 р.н., чим саме не виконує рішення № 569 від 08.07.2020 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 СК України сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання врегульовано Сімейним кодексом України.
Згідно з ч. 6 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України.
Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку ЇЇ природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч. З ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.
Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 1.53 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене.
Згідно з положеннями ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.
За змістом ст. 159 СК України якщо той із батьків,, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної 20.11.1959 року Генеральною Асамблеєю ООН, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. ст. З, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.
Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.
На підставі зазначеного суд діючи в найвищих інтересах дитини, вважає за доцільне задовольнити позов та визначити порядок участі відповідача у вихованні доньки.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 259, 263, 264, 265, 268, 280-289, 351-355 ЦПК України, суд-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування - виконком Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у вихованні, спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною - задовольнити.
Визначити порядок участі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) у вихованні доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до такого графіку: кожного першого та третього тижня місяца з 09.00 суботи до 18.00 неділі, з правом ночівлі.
Місце зустрічей, час та порядок графіку зустрічей може змінюватися за взаємною домовленістю між батьками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повне найменування сторін у справі:
Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 )
Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: невідомий, адреса: АДРЕСА_1 )
Повний текст рішення складений 05.02.2024 року.
Суддя Яна Анатоліївна Чернявська