Справа № 203/4513/24
Провадження № 2-о/0203/146/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява ОСОБА_1 , в якій остання посилалась на те, що є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати померла за місцем свого зареєстрованого проживання, що є тимчасово окупованою територією, заявниця просила встановити факт смерті останньою відповідно до ст.317 ЦПК України.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.09.2024 року було відкрито провадження за заявою та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

В призначене судове засідання заявниця не з`явилась. В наданій заяві просила розгляду справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

За вказаних обставин, враховуючи положення ст.ст.211,223, ч.2 ст.247, а також строки розгляду справ вказаної категорії, визначені ст.317 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в заяві доводи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.ч.1,2 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Пунктом 18 вказаної Постанови роз`яснено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органі, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 Розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

У відповідності до ч.6 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.7 глави 5 розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Згідно ч.ч.1-3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Судом встановлено та підтверджується наданими до заяви документами, що заявниця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою України (паспорт серії НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки від 16.11.2022 року №1204-, взята на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_3 ..

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , заявниця 25.09.2004 року уклала шлюб із ОСОБА_4 та після реєстрації шлюбу обрала прізвище чоловіка ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 підтверджується, що заявниця є рідною донькою ОСОБА_2 .

З паспорту серії НОМЕР_4 , виданого Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_2 , громадянка України, народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Алчасово Тамбовської області, Росія. Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

До заяви також долучено копію довідки від 09.06.2022 року та свідоцтва про смерть від 18.07.2022 року, відповідно до яких ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Алчасово Тамбовської області Російської Федерації, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 62 роки, в м.Маріуполі Донецької області, Україна.

Також до заяви долучено фото з місця поховання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 22.03.2022.

З урахуванням наведених вище обставин та положень законодавства, оскільки місцем смерті останньої є тимчасово окупована територія, де державні органи України не здійснюють свої повноваження, в зв`язку із чим заявниця не має можливості отримати документи для здійснення державної реєстрацію смерті матері відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а також враховуючи, що надані заявницею документи в достатній мірі підтверджують юридичний факт, який просить встановити остання, суд приходить до висновку про обгрунтованість та необхідність задоволення заяви.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст.9,18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.4,5,10,11,12,76-80,223,247,258,259,263-268,293,317,430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с.Алчасово Тамбовської області Російської Федерації, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 62 роки, в м.Маріуполі Донецької області, Україна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення складено 09 вересня 2024 року.

Суддя С.Ю.Казак