Справа № 367/2942/20
Провадження №2/367/584/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Яцуна А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 15.01.2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за №30.

Мотивуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказала, що придбала у ОСОБА_2 в кредит 08 травня 2018 року за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 . Того ж дня, 08 травня 2018 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір № 376 від 08.05.2018 і вже 26 січня 2019 року до Ірпінського міського суду було подано позов про оспорювання права власності ОСОБА_1 , як добросовісного набувача, витребування з її володіння квартири, тощо. А саме в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа №367/490/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Ріалті» до ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Копейчикова Івана Володимировича, ОСОБА_1 , Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», державного реєстратора виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Крупка Олександра Григоровича, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петренко Олена Анатоліївна, про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень та витребування майна з чужого незаконного володіння. Товариство з обмеженою відповідальністю «А-Ріалті» звернулося до суду з позовом в якому просить визнати недійсним свідоцтво, серія та номер 862, видане 10.07.2017 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Копейчиковим І.В. на ім`я ОСОБА_3 ; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38992376 від 27.12.2017 13:29:28, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Броварської міської ради Крупкою О.Г.; витребувати від ОСОБА_1 на користь ТОВ «А- Ріалті» об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109; визнати недійсним Іпотечний договір № 376 від 08.05.2018, який укладений між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40996605 від 08.05.2018 13:23:58, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.А. У зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулась до відповідача АТ КБ «Приватбанк» 30.08.2019 року із заявою про надання кредитних канікул, звільнивши від сплати відсотків та відстрочивши сплату тіла кредиту на час розгляду цивільної справи №367/490/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Ріалті» до ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Копейчикова Івана Володимировича, ОСОБА_1 , Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Державного реєстратора виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Крупка Олександра Григоровича, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петренко Олена Анатоліївна, про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Зазначає, що наприкінці квітня 2020 року дізналась, що 15.01.2020 року приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №30, за яким звернуто стягнення на майно - квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок заборгованості за період з 08.05.2018 року по 15.10.2019 року в розмірі 410 453 грн. 03 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 393 367,46 грн., заборгованості за відсотками - 16 803,43 грн., пені - 282,14 грн. На підставі вказаного виконавчого напису Ірпінським МВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 61909093 від 23.04.2020 року.

Стверджує, що виконавчий напис не підлягає виконанню, так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, документи, які надані для вчинення виконавчого напису не свідчать про безспірність суми заборгованості; не надано доказів видачі кредиту та сплати заборгованості; розрахунок заборгованості, який доданий до заяви не може вважатись документом, що підтверджує безспірність вимог відповідача.

Зазначає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п. 2.3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Докази одержання або неодержання ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень в копіях документів наданих нотаріусу Бондар І.М. не було. Більше того, відповідачем умисно зазначено невірну адресу боржника ОСОБА_1 , хоча АТ КБ «ПРИВАТБАНК» достовірно відомо адресу реєстрації та постійного проживання ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , оскільки АТ КБ «ПРИВАТБАНК є стороною у справі №367/490/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Ріалті» до ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Копейчикова Івана Володимировича, ОСОБА_1 , Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Державного реєстратора виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Крупка Олександра Григоровича, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петренко Олена Анатоліївна, про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Додає, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 квітня 2019 року заяву ТОВ «А-Ріалті» про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт у вигляді заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_1 . Не погодившись із таким судовим рішенням АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відмову у задоволенні заяви. Зазначає, що в ухвалі суду не зазначено які саме обставини свідчать про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Звертає увагу на те, що у ОСОБА_1 відсутня можливість відчужити вказану квартиру, оскільки вона була передана в іпотеку АТ КБ «Приватбанк» і на неї накладено заборону на відчуження. В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» сам зазначав адресу ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . Отже, вказані дані у виконавчому написі щодо місця проживання та реєстрації ОСОБА_1 не відповідають дійсності, дійсна адреса місця проживання та реєстрації була достовірно відомо стягувачу, боржник ОСОБА_1 жодного повідомлення від нотаріуса не отримувала і не могла отримати, оскільки їй таке повідомлення не направлялось, що свідчить про незаконність вчиненого виконавчого напису, внаслідок чого він є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 травня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі.

01 вересня 2020 року на адресу Ірпінського міського суду Київської області від представника Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" надійшов відзив на позовну заяву в якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", треті особи без самостійних вимог щодо предмету позову Приватний нотаріус Дніпропетровського МНО Бондар І.М., Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню по справі №367/2942/20. Справу №367/2942/20 розглянути без участі представника Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК". В обґрунтування зазначила, що AT КБ "ПРИВАТБАНК" надав всі необхідні документі відповідно до Переліку, а тому підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що не стверджують безспірність вимог до Позивача. Щодо повідомлення про усунення порушень, зазначила, що відповідач направив на адресу позивача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № K2V0GK 08.05.2018 р. цінним листом з описом вкладення. А тому твердження позивача про неотримання письмової вимоги про усунення порушень за Договором є необґрунтованими.

25 вересня 2020 року на адресу Ірпінського міського суду Київської області від приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни надійшли письмові пояснення в яких зазначено про вчинення оспорюваного виконавчого напису відповідно до вимог ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», просила розглянути справу без її участі.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її часті .

Відповідач у відзиві зазначив про розгляд справи без його участі.

Треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступного висновку.

Відповідно до копії договору про іпотечний кредит №K2V0GK від 08 травня 2018 року укладеного між ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_5 , Кредитор зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 505 700 (п`ятсот п`ять тисяч сімсот) гривень у вигляді не відновлювальної кредитної лінії на цілі придбання нерухомості та сплату страхових платежів, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором, у тому числі відсотки за користування Кредитом в строки, визначені цим Договором у наступному розмірі. 1.1.19,9 (дев`ятнадцять цілих і дев`ять десятих)% річних - розмір реальної річної відсоткової ставки за користування Кредитом, що встановлений Кредитором з дня підписання Договору та діє протягом усього часу Кредиту, окрім випадків встановлених цим Договором; 1.2. Позичальник зобов`язується повернути Кредитору відповідно до умов цього Договору Кредит не пізніше 08.05.2038 Кредит надається на придбання об?єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 1.3. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. 1.4. Платежі за Кредитом здійснюються Позичальником виключно у національній валюті України - гривні. 1.5 Детальний розпис загальної вартості платежів по цьому Договору, що включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню Кредиту, відсотків, інших супутніх платежів сукупної вартості кредиту та реальної відсоткової ставки, визначається на Договором та Додатком N?1 до цього Договору. 1.6. Тип відсоткової ставки за цим Договором - фіксована.

08 травня 2018 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір № K2V0GK/1 відповідно до якого Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання , що випливає з Договору про іпотечний кредит, передає, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: квартира загальною площею 105,00 кв.м., житловою площею 54,60 кв. м та знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно із копією договору купівлі-продажу квартири від 08 травня 2018 року продавцем є ОСОБА_2 , а покупцем - ОСОБА_1 , так продавець передає (продає) у власність покупця, а покупець приймає (купує) та зобов`язується оплатити продавцю зазначену у цьому Договорі грошову суму за квартиру АДРЕСА_5 , корпус N? 1 (один). 2. Квартира, що відчужується належить продавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Манойло Н.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 27 березня 2018 року за реєстровим N?1130. Державна реєстрація права власності здійснена відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 25448130 від 27 березня 2018 року, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна - 109. Загальна площа відчужуваної квартири становить 105,0 кв.м., житлова площа 54,6 кв.м. Відповідно до Довідки вих. N?01.28/39 від 16 квітня 2018 року, виданої Коцюбинською селищною радою Київської області, у вищевказаній квартирі малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб не зареєстровано. Продаж квартири, що є предметом цього Договору за домовленістю сторін здійснюється за 778000 (сімсот сімдесят вісім тисяч) гривень, які покупець перераховує на поточний рахунок продавця № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» протягом двох робочих банківських днів (до 11 травня 2018 року, включно).

05 січня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 30, за яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № K2V0GK/1 посвідченого 08 травня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.А. за реєстровим № 376, передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за кредитом - 393 367,46 грн., заборгованість за відсотками -16 803,43 грн., пеня- 282,14 грн., що всього становить 410 453, 03 грн.

В матеріалах справи міститься копія заяви АТ КБ «Приватбанк» Вих.№б/н від 02 січня 2020 року адресована приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в якій зазначено, що відповідно до умов Договору про іпотечний кредит № K2V0GK від 08.05.2018 року ОСОБА_1 , отримала кредит у ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Кредитним договором ОСОБА_1 , та ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» уклали Іпотечний договір № K2V0GK/1 від 08.05.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.А. за реєстровим N? 376. У зв?язку з невиконанням Позичальником зобов?язань за Кредитним договором, щодо своєчасної сплати процентів та погашення кредиту, відповідно до умов Кредитного договору Позичальнику (Іпотекодавцю) була надіслана Письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором. Вимога мала бути виконана протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня її відправлення. Загальна сума заборгованості Боржника за Кредитним договором становить всього: 410 953 (чотириста десять тисяч дев?ятсот п?ятдесят три) гривні 03 копійки, з урахуванням: заборгованість за кредитом у розмірі 393 367 (триста дев?яносто три тисячі триста шістдесят сім) гривень 46 копійок; заборгованість за процентами у розмірі 16 803 (шістнадцять тисяч вісімсот три) гривні 43 копійки; заборгованість з пені у розмірі 782 (сімсот вісімдесят дві) гривні 14 копійок. На підставі викладеного, керуючись положеннями Кредитного договору та Договору іпотеки, ст. 87 Закону України «Про нотаріат», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, просили вчинити виконавчий напис на копії Договору іпотеки № K2V0GK/1 від 08.05.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.А, за реєстровим №376 в рахунок погашення заборгованості Позичальника за вищевказаним кредитним договором, а саме: 410 453 (чотириста десять тисяч чотириста п?ятдесят три) гривні 03 копійки, з урахуванням: заборгованість за кредитом у розмірі 393 367 (триста дев?яносто три тисячі триста шістдесят сім) гривень 46 копійок; заборгованість за процентами у розмірі 16 803 (шістнадцять тисяч вісімсот три) гривні 43 копійки; заборгованість з пені у розмірі 282 (двісті вісімдесят дві) гривні 14 копійок. А також витрати, пов?язані із вчиненням виконавчого напису - 3 500,00 гривень. Строк, за який провадиться стягнення, - один рік п?ять місяців сім днів, а саме з 08 травня 2018 року по 15 жовтня 2019 року.

В матеріалах справи міститься також копія письмової вимоги про усунення порушень від 22 листопада 2019 року за договором про іпотечний кредит №K2V0GK від 08 травня 2018 року адресована ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_6 , в якій вказано що, ОСОБА_1 та Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» уклали договір №K2V0GK від 08.05.2018 poкy. ОСОБА_1 та Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» уклали Іпотечний договір N? K2V0GK/1 від 08.05.2018 року, відповідно до умов якого Іпотекодавець передав в іпотеку відповідне нерухоме майно в забезпечення зобов`язань Позичальника за Кредитним договором. В порушення зазначених вище норм станом на 15.10.2019 року Позичальником не виконані умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у встановлені Кредитним договором терміни. Враховуючи вищевикладене, Банк користуючись своїм правом на повернення кредиту за вимогою Банку, вимагає виконання всіх боргових зобов?язань за Кредитним договором, та сплатити суму боргу за Кредитним договором яка становить всього: 410 953 (чотириста десять тисяч дев?ятсот п?ятдесят три) гривні 03 копійки, з урахуванням: заборгованість за кредитом у розмірі 393 367 (триста дев?яносто три тисячі триста шістдесят сім) гривень 46 копійок; заборгованість за процентами у розмірі 16 803 (шістнадцять тисяч вісімсот три) гривні 43 кошики; - заборгованість з пені у розмірі 782 (сімсот вісімдесят дві) гривні 14 копійок. Повідомлено, що термін повернення кредиту, сплати процентів та інших обов?язкових платежив за кредитним договором вважаються такими, що настали, а кредит, проценти та інші обов?язкові платежі за кредитним договором обов`язковим до повернення і сплати в повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відправлення письмової вимоги. Невиконання даної вимоги Банку щодо повернення кредиту, вважається істотним порушеним умов Кредитного Договору, тож Банк буде змушений почати примусове стягнення заборгованості за Кредитним договором, зокрема, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Попереджено, що у випадку невиконання цієї Вимоги стосовно боргових зобов?язань Банк має право, стягнути витрати за оплату послуг нотаріуса за вчинення виконавчого напису, суму виконавчого збору, витрат на проведення експертної оцінки, авансування виконавчих дій і суму комісійної винагороди підприємства, що буде здійснювати реалізацію заставленого майна на публічних торгах.

У позовній заяві позивач вказував, що зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням чинного законодавства, оскільки, нотаріусом належним чином не перевірено безспірність заявлених до стягнення вимог. Крім того, відповідачем нотаріусу не було надано всі необхідні документи, передбачені переліком, які підтверджують безспірність заборгованості.

Аналізуючи доводи позивача суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Тобто, пунктом 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У пункті 1-1 Переліку зазначено, що для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, яка є обов`язковою для судів.

На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»).

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, будь які докази на підтвердження того, що наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитний договір був посвідчений нотаріально в матеріалах справи відсутні, тоді як відповідно до п. 1 Переліку для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів).

Крім того, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з вказаним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Тому існують підстави для застосування частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» за аналогією закону, в тому числі й при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Так, фактично процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Однак, матеріали справи не містять жодних відомостей стосовно отримання ОСОБА_1 відповідного повідомлення.

За вказаних обставин, неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги АТ КБ «Приватбанк». Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

З наведеного слідує, що нотаріусом не дотримано одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса, яким є належне повідомлення боржника про заборгованість.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що нотаріусом не дотримано вимог щодо порядку вчинення виконавчого напису, відповідачем нотаріусу не були надані всі необхідні документи, передбачені переліком, які підтверджують безспірність заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис не може вважатися безспірним і таким, що не потребує додаткового доказування, а тому вчинення виконавчого напису за заявою відповідача не ґрунтується на вимогах закону і виконанню він не підлягає.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, що складаються з судового збору, відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21: «Гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 3) частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина друга статті 211 ЦПК України). У частині другій статті 247 ЦПК України передбачено, що фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до пункту 6 частини сьомої статті 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про дату складення повного судового рішення. Згідно з частиною першою статті 268 ЦПК України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення суду. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України). Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу (частини перша, третя статті 368 ЦПК України). У частині першій статті 381 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами статті 35 (порядок вирішення питань при колегіальному розгляді справи) і глави 9 «Судові рішення» розділу ІІІ «Позовне провадження» цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 (постанова суду апеляційної інстанції) цього Кодексу. Згідно зі статтею 383 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції проголошується за правилами, встановленими статтею 268 цього Кодексу. Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20 (провадження № 14 ?182цс21), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц (провадження № 61-28728сво18), постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19 (провадження № 61-7013вс20). Тлумачення вказаних норм свідчить, що: слід розмежовувати порядок проголошення судового рішення (скороченого або повного) у разі явки учасників справи у судове засідання та складання повного судового рішення, за відсутності учасників справи. Порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено; загальний порядок ухвалення рішення застосовується, якщо розгляд справи відбувся з викликом учасників і вони брали участь у судовому засіданні. Зокрема, суд виходить до нарадчої кімнати (частина перша статті 244 ЦПК України); у нарадчій кімнаті суд приймає, складає та підписує рішення (повне чи скорочене) (частина друга статті 259 ЦПК України); повернувшись із нарадчої кімнати, суд проголошує рішення (повне чи скорочене) (частина перша статті 268 ЦПК України); датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (перше речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України); копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення (частина перша статті 272 ЦПК України); у разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення (частина друга статті 272 ЦПК України); у разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення (частина шоста статті 268 ЦПК України). Проголошення судового рішення передбачає надання публічності такому рішенню, дотримуючись принципу гласності судового процесу. Тобто проголошення судового рішення відбувається публічно або у закритому судовому засіданні лише під час перебування учасників справи у судовому засіданні у залі суду; у разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України); у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.».

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 263, 265, 272-273, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Виконавчий напис № 30 від 15 січня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною про задоволення вимог АТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму - 410 453 (чотириста десять тисяч чотириста п`ятдесят три) гривні 03 копійки, шляхом звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"(адреса: ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua

Суддя Ю.В. Кравчук