ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/6034/21 Номер провадження 22-ц/814/1847/24Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 січня 2024 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:

коротко змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

02.07.2021 АТ «Акцент-Банк» в особі уповноваженого представника звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 02.03.2017 в розмірі 23917,87 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що 02.03.2017 ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки, згідно умов яких відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач свої зобов`язання не виконав, станом на 30.03.2021 загальна заборгованість перед банком складає 23 917,87 грн, з якої: 19 245,07 грн - заборгованість за кредитом та 4 672,80 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 січня 2024 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

коротко змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

В апеляційній скарзі представник АТ «Акцент-Банк» прохав рішення місцевого суду скасувати та у хвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог. Вказував, що висновки суду щодо відсутності підпису на тарифах, умовах і правилах надання банківських послуг не є підставою для відмови у стягненні відсотків. Також зазначено про невірне застосування місцевим судом правової позиції Верховного Суду у справі № 342/180/17.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Щодо встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом установлено, що 02.03.2017 відповідач ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки, згідно умов яких відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7-13).

Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти шляхом встановленні кредитного ліміту, який неодноразово змінювався.

Також встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором з повернення отриманих кредитних коштів належним чином не виконував, своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кредитні кошти не повертав, станом на 30.03.2021 загальна заборгованість відповідача перед банком, розрахована за укладеного між сторонами умовами кредитного договору, складала 23 917,87 грн, з яких: 19 245,07 грн - заборгованість за кредитом, 4 672,80 грн - заборгованість по відсоткам.

Такий розмір заборгованості станом на час звернення позивача до суду з позовом здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками.

Судом установлено, що після пред`явлення позивачем до суду позовної заяви здійснювався рух коштів по банківському рахунку, в тому числі було здійснено поповнення грошовими коштами.

Зокрема, позивач ОСОБА_1 01.12.2021 звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що сплатив частину боргу в розмірі 8 844 грн, надавши відповідний платіжний документ (а.с. 35).

Належними та допустимими доказами, якою є виписка по рахунку (а.с. 43-44), встановлено, що розмір заборгованості станом на 01.12.2021 змінився як за тілом кредиту, так і за нарахованими відсотками.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд дійшов висновку, що в поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла станом на 30.03.2021 в розмірі 23 917,87 грн.

В подальшому позивач, надаючи до суду інформацію про підтвердження надходження відповідних сум від відповідача в погашення заборгованості, своїм правом на зменшення чи збільшення позовних вимог не скористався.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження обставини щодо наявної суми заборгованості у відповідача станом на час вирішення справи судом, якщо існує, то в якому розмірі. Суд позбавлений можливості визначити розмір заборгованості відповідача перед позивачем.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, з яких би вбачалось, що відповідач дійсно має несплачену суму заборгованості за кредитним договором від 02.03.2017 станом на час вирішення справи судом, місцевий суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності з вимогами ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 2 ст. 367 ЦПК України)

Як вбачається зі змісту судового рішення місцевий суд не робив жодних висновків, що відсутності підпису відповідача на Тарифах, Умовах і Правилах надання банківських послуг, що є підставою для відмови у стягненні відсотків, та не застосовував при розгляді справи правову позицію Верховного Суду у справі № 342/180/17.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд дійшов висновку, що враховуючи сплачені відповідачем платежі після звернення позивача до суду станом на час розгляду справи суд не може самостійно встановити розмір заборгованості відповідача станом на час розгляду справи.

В апеляційній скарзі позивач висновки місцевого суду щодо неможливості визначити заборгованість відповідача на час розгляду справи взагалі не оспорював. Щодо цих висновків місцевого суду апеляційна скарга не містить жодних доводів.

За таких обставин, враховуючи принцип змагальності та диспозитивності судового процесу, апеляційний суд не вбачає підстав для виходу за межі доводів апеляційної скарги.

висновок за результатом розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного перегляду справи - відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2024 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль