Справа № 442/3224/24
Провадження № 6/442/53/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Дрогобич

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої-судді Курус Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в режимі відеоконференції подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України Бурко Арсена Моххамеда про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання Федишина Б.І.,

приватного виконавця Бурко А.М.,

в с т а н о в и в :

Заявник - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Бурко А. звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовує тим, що у нього, приватного виконавця, перебуває виконавче провадження №74198357 з примусового виконання наказу №914/2249/23, виданого 09.02.2024 Господарським судом Львівської області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ФОПР ОСОБА_2 276276 грн. вартості орендованого майна, 262483,20 грн. неустойки та 8081,54 грн. судового збору.

Оскільки боржник в добровільному порядку боргові зобов`язання не виконує, виконавцем вживаються заходи його примусового виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Проте, вжиті приватним виконавцем заходи щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса не призвели до повного та своєчасного виконання виконавчого документу, тому, на думку виконавця, дієвим та ефективним заходом є примусове проникнення до житла боржника, у зв`язку з чим останній звернувся до суду.

Приватний виконавець в судовому засіданні підтримав подання та просив його задовольнити. Вказав, що спочатку ОСОБА_4 погоджувалась надати доступ до свого житла, проте, потім відмовилась. Зазначив, що коштів, які стягуються із заробітної плати боржника недостатньо для виконання нею зобов`язань за виконавчим листом, а тому просить подання задоволити.

Вислухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши матеріали подання та додані до нього копії матеріалів виконавчого провадження, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання з наступних підстав.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Частиною першою статті 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України Бурко Арсена Моххамеда перебуває виконавче провадження №74198357 з примусового виконання наказу №914/2249/23, виданого 09.02.2024 Господарським судом Львівської області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ФОПР ОСОБА_2 276276 грн. вартості орендованого майна, 262483,20 грн. неустойки та 8081,54 грн. судового збору.

Постановою приватного виконавця від 19.02.2024 відкрито виконавче провадження ВП 74198357, яку направлено на адресу боржника, поштове відправлення №000.

Приватним виконавцем 19.02.2024 винесено постанови про арешт майна та коштів боржника, про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника.

Згідно відповіді від 19.02.2024 Державної фіскальної служби України, у ОСОБА_1 наявні рахунки у ФЛьвівське обласне УПР АТОЩАД м. Львів.

Згідно відповіді МВС від 19.02.2024, за боржником ОСОБА_1 не зареєстровано транспортних засобів.

Відповідно до відомостей, які містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2024 встановлено, що за боржником ОСОБА_1 не зареєстровано на праві власності нерухомого майна.

Крім цього, згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 28.02.2024, станом на 01.01.2013 на праві власності чи користування земельних ділянок за боржником ОСОБА_1 не зареєстровано.

Окрім цього, згідно повідомлення Пенсійного фонду України від 19.02.2024 боржник ОСОБА_1 отримує заробітну плату в КНП "Дрогобицька міська поліклініка" Дрогобицької міської ради та в КНП "Стебницька міська лікарня" Дрогобицької міської ради.

Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Бурко А. 13.03.2024 року здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що боржником не надано доступу для опису майна, про що складено відповідний акт.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Приписами Цивільного процесуального кодексу України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд зауважує, що примусове проникнення до житла боржника є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій і може застосовуватися лише за тих обставин, коли виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Ухвала суду про проникнення до володіння боржника має бути вмотивована, що вказує на те, що суб`єкт такого подання має надати суду належні, допустимі, достовірні докази, що свідчать про те, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до володіння боржника. Також, виконавець має надати докази, які підтверджують перешкоджання вільному доступу виконавця до володіння боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як зазначає у своєму поданні приватний виконавець, боржник працює та отримує дохід у КНП "Дрогобицька міська поліклініка" Дрогобицької міської ради та в КНП "Стебницька міська лікарня" Дрогобицької міської ради.

При цьому, приватний виконавець, звертаючись до суду з даним поданням зазначив, що звернення стягнення на заробітну плату боржника не зупиняє звернення стягнення на належні боржнику майно та кошти, що будуть виявлені під час здійснення виконавчих дій, та що боржник ухиляється від виконання рішення суду, не надавши доступ до свого житла.

Разом з тим, суд враховує, що ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом. Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поряд з цим, як пояснив державний виконавець, наданий час з отриманої за місцем роботи заробітної плати боржника ОСОБА_1 здійснюється стягнення за виконавчим документом, отже, ухилення боржника ОСОБА_4 від виконання своїх зобов`язань відсутнє.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_3 , яка не є боржником у виконавчому провадженні. При цьому, до матеріалів подання не додано жодних доказів щодо надання чи відмови у наданні дозволу власником житла на вхід до цього житла, та що вказане житло являється постійним місцем проживання боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив відсутність достатніх підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, оскільки виконавцем не доведено факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, а проникнення до житла боржника крайнім заходом при проведенні виконавчих дій, і може застосовуватися лише у тих обставинах, коли приватний виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 260, 261, 268, 273, 352, 353, 354, 355, 439 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України Бурко Арсена Моххамеда про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Дата складення повного тексту ухвали 25.04.2024.

Суддя Р.Курус