ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 391/755/23

провадження № 22-ц/4809/356/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Державне підприємство «Східний гірничо - збагачувальний комбінат», інтереси якого представляє Плетньов О.С .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційними скаргою ОСОБА_3 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 та Державного підприємства «Східний гірничо - збагачувальний комбінат» на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2023 року, у складі головуючого судді Ревякіної О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо - збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Східний гірничо - збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивач вказував, що з 07.05.2004 по 12.07.2022 він працював на різних посадах у різних структурних підрозділах ДП «СхідГЗК», у тому числі і на посаді підземного електрослюсаря з 04.12.2008 по 12.07.2022.

За час роботи на підприємстві через шкідливі умови праці та значне перевантаження, через недосконалість робочого місця з вини роботодавця, у позивача виникло хронічне професійне захворювання.

Вказував, що 12.07.2022 його було звільнено на підставі п.2 ст.40 КЗпП України.

У зв`язку із отриманим професійним захворюванням стан здоров`я позивача є незадовільним, його постійно турбують біль, загальна слабкість, задишка, кашель, запаморочення, втома, зниження слуху.

Зазначав, що він позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, оскільки він не має можливості реалізовувати свої звички та бажання, що негативно позначається на його сім`ї.

Змушений постійно приймати ліки, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури та лікування, що потребує значних коштів.

Зазначені негативні явища є триваючими, продовжують його супроводжувати та не зменшуються з часом.

Вважав, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням його здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання, тому він звернувся до суду із даним позовом.

Просив стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди, заподіяною втратою працездатності внаслідок професійного захворювання, у розмірі 335000,00 грн без урахування податку з доходів з фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання - 120 000, 00 грн без утримання з такої суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

Стягнуто з відповідача на користь держави - 1200,00 грн судового збору.

ОСОБА_3 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 та Державне підприємство «Східний гірничо - збагачувальний комбінат» подали апеляційні скарги на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2023 року.

Представник позивача у своїй апеляційній скарзі просить рішення суду змінити, збільшивши суму стягнутої з відповідача на користь позивача, в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання з 120 000,00 грн до 335 000,00 грн .

Відповідач, у своїй апеляційній скарзі ставить питання про скасування рішення суду із відмовою у задоволенні позову. Посилається в апеляційній скарзі на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що він має професійне захворювання.

Крім того, посилається на те, що позивача під час укладення трудового договору із відповідачем було повідомлено в порядку ст. 29 КЗпП України про важкі, шкідливі та небезпечні умови праці із можливими негативними наслідками цих умов на стан здоров?я …

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому не погоджується із доводами позивача та просить скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення учасників справи, представника відповідача та обговоривши наявні докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає зазначеним вимогам чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 , він працював на ДП «Східний ГЗК».

Встановлено, що з 07.05.2004 позивач був прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів; 26.11.2004 переведений на посаду радіотехніка; 06.10.2006 переведений на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування; 01.10.2008 переведений підземним учнем електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування; 04.12.2008 переведений підземним електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування з повним робочим днем на підземних роботах.

12.07.2022 ОСОБА_1 звільнений із роботи у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, на підставі п.2 ст.40 КЗпП України (а.с.10-13).

З інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) від 08.09.2022 № КР/1/3330-22 вбачається, що показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» умови праці ОСОБА_1 на робочих місцях Інгульська шахта ДП «СхідГЗК» за професією водія автотранспортних засобів відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості та небезпечності, за професією електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування відносяться до 3 класу 1 ступеня шкідливості та небезпечності та за професією підземного електрослюсаря (учня) чергового та з ремонту устаткування відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості та небезпечності (а.с.14-17).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 30.09.2022 комісією Управління Держпраці у Кіровоградській області встановлені наступні причини виникнення професійного захворювання ОСОБА_1 на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК»: рівень фізичного перевантаження, а саме: час перебування в незручній робочій позі складає до 26,8-34,3 %, при нормі 25%, кількість вимушених (більше 30°) нахилів корпусу за зміну становить до 186, при нормі 51-100, відноситься до ІІІ класу 1 ступеню важкості трудового процесу. За показниками напруженості трудового процесу (особистий ризик) та нерегулярна змінність роботи з роботою у нічну зміну ІІІ клас 2 ступеню напруженості трудового процесу. Запиленість повітря робочої зони: концентрація пилу, у тому числі вміст кремнію діоксиду кристалічного від 10 до 70 % ІІІ клас небезпеки, до 2,2 мг/м?, при нормі 2,0 мг/м?. З м (а.с.18-21).

З довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 105830 від 25.10.2022 вбачається, що ступінь втрати працездатності ОСОБА_1 становить 60% з 21.10.2022 з датою переогляду 01.11.2023 (а.с.22).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 197600 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності строком до 01.11.2023 року, причина інвалідності - професійне захворювання (а.с.22).

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» № 1477 від 22.09.2022 ОСОБА_1 встановлений наступний діагноз (вперше виявленого хронічного професійного захворювання (отруєння): радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1, з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у виді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого степеня), силікоз першої стадії, ускладнений хронічним обстуктивним захворюванням легенів першої стадії, група В. ЛН першого-другого ступеня. Захворювання професійні (а.с.23-24).

З виписки КНП «Поліклінічне об`єднання м. Кропивницького» № 2787/571 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 з 14.09.2022 по 23.09.2022 проходив лікування з діагнозом: радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1, з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у виді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого степеня), силікоз першої стадії, ускладнений хронічним обстуктивним захворюванням легенів першої стадії, група В. ЛН першого-другого ступеня. Захворювання професійні (а.с.25-26).

З виписки із медичної карти поліклінічного хворого КНП КРР Кропивницької ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_1 проходив амбулаторне лікування з 13.03.2023 по 28.03.2023 з діагнозом: П-крижова L4, L5, S1 радикулопатія двобічна з акцентом зліва на фоні розповсюдженого остеохондрозу хребта ІІ-ІІІ ст. Часто рецидивуючий перебіг. Переферичний нейросудинний. Стійкий больовий синдром з м`язово-тонічними проявами. Порушення біомеханіки хребта ІІ ст. Захворювання професійне (а.с.27).

Згідно виписки № 3256 з медичної карти стаціонарного хворого пульмонологічного відділення ОСОБА_1 з 19 по 29 квітня 2022 проходив лікування в КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» з діагнозом: ХОЗЛ ІІ, середньо-важкий, рецидивуючий перебіг, група В, фаза загострення. Емфізема легень. Пневмофіброз. Ускладнення: ЛН ІІ ст. (а.с.28).

У повідомленні ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про хронічне професійне захворювання (отруєння) від 23.09.2022 зазначено, що ОСОБА_1 встановлено 22.09.2022 діагноз: радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1, з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у виді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого степеня), силікоз першої стадії, ускладнений хронічним обстуктивним захворюванням легенів першої стадії, група В. ЛН першого-другого ступеня. Захворювання професійні. Найменування факторів виробничого середовища та трудового процесу, що спричинили хронічне професійне захворювання: фізичне навантаження, пил з вмістом кремнію діоксиду (а.с.29).

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції послався на принцип розумності, виваженості та справедливості та визначив розмір компенсації в сумі 120 000,00 грн, що відповідає завданій позивачу моральній шкоді через незворотність впливу негативних наслідків професійного захворювання на стан його здоров`я та подальше життя позивача.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.

Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавецем трудового договору про дистанційну роботу.

Колегія суддів погоджується із тим , що відповідач мав створити позивачу, як і іншим працівникам, належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими.

Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання та Інформаційна довідка про умови свідчать про невідповідність умов праці ОСОБА_1 встановленим державним стандартам.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Як слідує з аналізу норм ч. 2 ст.153, ст.173, ч.1 ст.237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пункті 13 Постанови пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу.

Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.

Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я.

Суд першої інстанції послався на рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп, де громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Згідно ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов`язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо-геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров`я їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо).

Згідно ст.38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, безпека гірничих робіт, охорона праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах.

Враховуючи наведені обставини доведено, що позивачу спричинено моральну шкоду у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача професійного захворювання.

Право на компенсацію моральної шкоди, виникає у особи з дня встановлення стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15).

Колегія суддів, погоджується із доводами позивача щодо спричинення йому моральної шкоди відповідачем (власником підприємства).

Докази, що містяться в матеріалах справи підтверджують, що ушкодження здоров`я і отримання ним професійного захворювання та інвалідності відбулося при виконанні ним саме трудових обов`язків у шкідливих умовах, що у свою чергу призвело як до фізичних, так і до моральних страждань.

Часткова втрата працездатності призвела до обмеження можливості позивачем вести активний спосіб життя, внаслідок чого він змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Тому, є встановленим, що позивачу безумовно було заподіяно моральну шкоду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності та справедливості, у відповідності до чинного законодавства та усталеної практики.

Тому, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, яких доводи апеляційних скарг не спростовують.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 та Державного підприємства «Східний гірничо - збагачувальний комбінат» -залишити без задоволення.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Л.Дуковський

Судді: Л.М.Дьомич

О.А. Письменний