ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6021/24 Справа № 610/689/21 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О.В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по стягнення заборгованості за кредитним договором,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савчак Ярослав Олегович,

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

16.03.2021 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 6/2/28,2007,840-К/953 від 13.12.2007 року у розмірі 330 038, 65 грн. за період з 10ю03.2011 року по 10.03.2014 року, та сплачений судовий збір.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер фінанс» заборгованість за кредитним договором № 6/2/28/2007/840-К/953 від 13.12.2007 року 330 038,65 гривень (триста тридцять тисяч тридцять вісім гривень 65 копійок), з яких: 86 959,97 гривень прострочене тіло кредиту за період з 10.03.2011 по 10.03.2014 роки; 243 078,68 гривень прострочені відсотки за період з 01.03.2011 по 31.03.2014 роки.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савчак Ярослав Олеговичнадійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог або про направлення справи для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що по справі сплили строки позовної давності як до основного боржника так й до поручителя, про що відповідачі заявляли під час розгляду справи судом першої інстанції, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер фінанс» надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач та його представник належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.2 а.с.82, 84), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення з наступних підстав.

Судом першої встановлені наступні обставини справи.

У відповідності до умов кредитного договору № 6/2/28/2007/840-К/953 від 13 грудня 2007 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 25 183,125 доларів США строком до 09 грудня 2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12,39% річних.

Також, згідно розділу 7 «Врегулювання спорів» договору, сторони керуючись ст. 259 ЦК України, дійшли згоди про збільшення строку позовної давності за договором до 10 років (а.с. 13-17).

З метою забезпечення виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором договору № 6/2/28/2007/840-К/953 від 13 грудня 2007 року ОСОБА_1 передав в іпотеку ВАТ КБ «Надра» житлову квартиру АДРЕСА_1 , погоджена сторонами вартість якої складає 152 005,00 гривень, що на день укладення договору еквівалентно 30 100,00 дол. США, що підтверджено договором іпотеки № 6/2/28/2007/840-І/954 від 13 грудня 2007 року (а.с. 20-23).

13 грудня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 955, за яким поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань з повернення коштів, сплати відсотків та інших обов`язків встановлених кредитним договором № 6/2/28/2007/840-К/953 від 13 грудня 2007 року (а.с. 24-25).

19 травня 2020 року ПАТ «КБ «Надра», у відповідності до умов договору про відступлення права вимоги № GL3N217258, відступило ТОВ «Європартнер фінанс» права вимоги за кредитними договорами, у тому числі й за грошовим зобов`язанням відповідача-1, договором іпотеки та договором поруки (а.с. 48-51).

Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги від 19.05.2020 року сума заборгованості відповідача-1 за кредитним договором № 6/2/28/2007/840-К/953 від 13 грудня 2007 року склала 52 635,64 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.05.2020 року становить 1 398 581,60 грн., з яких:

- заборгованість зі сплати тіла кредиту 23 585,56 доларів США 626 691,92 грн.;

- проценти за користування кредитом 29 050,08 доларів США 771 889,68 грн. (а.с. 52).

У зв`язку з тим, що позивачем заявлена до стягнення лише частина заборгованості, товариством також надано і розрахунок заборгованості за тілом кредиту за період з 10.03.2011 по 10.03.2014 року, яка склала 3 272,74 доларів США (а.с. 11) та розрахунок заборгованості за відсотками за користування кредитом нарахованими у період з 01.03.2011 по 31.03.2014 року у розмірі 9 148,27 доларів США (а.с. 12).

Станом на момент розгляду справи, даних про погашення відповідачем-1 вищевказаної заборгованості за кредитом, матеріали справи не містять.

У відповідності до умов кредитного договору № 6/2/28/2007/840-К/953 від 13 грудня 2007 року, сторони дійшли згоди про збільшення строку позовної давності за даним зобов`язанням до 10 років.

В той же час кінцевий строк повного погашення кредиту встановлений у договорі по 09 грудня 2022 року включно.

Зважаючи на вище викладене, позивачем при зверненні до суду з позовною заявою, зареєстрованою канцелярією суду 16.03.2021 року, про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором, що виникла за період з 10.03.2011 по 10.03.2014 року, додержано строк позовної давності, оскільки відповідна дата звернення підпадає під термін дії та умови договору, із чого суд приходить до висновку про неможливість застосування позовної давності.

За вказаних обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у вигляді стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом у розмірі 330 038,65 грн.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного з огляду на таке.

Верховний Суд у постанові від 29.03.2017 року, справа №6-1996цс16 прийшов до висновку, що умовами кредитних договорів установлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами. Отже, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Сторони кредитного договору № 6/2/28/2007/840-К/953 від 13 грудня 2007 року врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Строк кредитного договору зазначений у позові до 09 грудня 2022 року, а позивач звернувся до суду з позовом 16.03.2021 року, тобто у строк дії кредитного договору.

Позовною вимогою є стягнення заборгованості що виникла за період з 10.03.2011 по 10.03.2014 року, тобто не всій заборгованості по кредиту, а лише його простроченої частини у визначений час.

Тобто вимога про дострокове повернення коштів не заявлена.

Позовна вимога подана до суду під час дії кредитного договору у визначений сторонами 10-ти річний строк позовної давності.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції цілком логічно відмовив у застосуванні строків позовної давності, оскільки вони не порушені.

Щодо підсудності справи Шевченківський районним судом м. Києва, слід зазначити наступне.

Розділ 7 кредитного договору від 13.12.2007 року зазначено, що сторони (банк «Надра» та позивальник ОСОБА_1 ) дійшли згоди, що відповідно до ст.112 ЦПК України, встановили договірну підсудність, а саме позови пред`являються за містом знаходження Банку у районний суд м. Києва.

З 2019 року ЦПК України діє у новій редакції, яка не містить таку норму як «Договірна підсудність», а отже якщо норма Договору не відповідає Закону, підлягає застосуванню саме Закон, а не Договір.

А тому Позивач правильно звернувся до суду на загальних підставах за місцем проживання відповідачів.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Савчак Ярослав Олегович залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: